Réžia:
Bård BreienScenár:
Bård BreienKamera:
Gaute GunnariHudba:
Stein Berge SvendsenHrajú:
Fridtjov Såheim, Kirsti Eline Torhaug, Henrik Mestad, Marian Saastad Ottesen, Kari Simonsen, Per Schaanning, Kjersti Holmen, Christian Soldal (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Geirr má tridsaťtri rokov. Pred dvoma rokmi mal autonehodu a od tej doby nemôže chodiť a je impotentný. Jeho žena Ingvild v snahe zachrániť manželstvo pozve na návštevu svojpomocnú skupinu telesne postihnutých, ktorých vedie agilná psychologička Tori. Doposiaľ samodeštruktívny milovník Johnnyho Casha a vojnových filmov sa vzbúri proti nevítanej invázii "pozitívnej" energie a za pomoci miestami až brutálnej úprimnosti sa pokúsi ovládnuť situáciu. V priebehu jednej noci tak prichádza k zúčtovaniu s falošnou úprimnosťou, dusivým súcitom, i zdanlivo osvedčenými metódami liečby duše...Debutujúci režisér spojil známu formulu škandinávskej psychologickej drámy so sarkastickou čiernou komédiou. Originálnemu výsledku pridáva na atraktívnosti hudobný sprievod pre rockových fajnšmekrov (Steppenwolf, Johnny Cash, Nina Simone...). (RTVS)
(viac)Recenzie (435)
Troufám si říct, že díky jistým životním zkušenostem si dokážu celkem reálně představit, co cítí obě strany (postižení/jejich okolí). Sejmutí pozitivismus šířící psychoterapeutky perfektní. Hanozpěv na čuráky v televizi perfektní. Černej humor taktéž. Ale k tomu, kam se to rozjelo, ten optimistickej závěr naprosto neseděl (a podle mě vztah bez sexu nemá šanci přežít). Ani mírná reklama na matroš mě právě neoslovila. Veskrze pozitivní na filmu je, že neukazuje postižené jako např. lidi s obrovským uměleckým talentem nebo čímkoli jiným, co jim dá tu sílu "poamericku" vše pozitivně překonat. Jo, stejně za podobným negativismem je vždycky pocit křivdy, strach, a nakonec naděje. A potřeba někoho blízkýho. ()
Poté, co jsem se vydala pěšky přes celé naše městečko k místnímu kinematografu v očekávání spatření tohoto skadinávského kousku, usměvavá postarší uvaděčka mi snad se zvráceným zadostiučiněním sdělila, že jim od České pošty nepřišla očekávaná kopie filmu a tudíž se produkce nekoná, a jako útěchu na moje napružené nervy mi pověděla, že v náhradu promítají nového Indiana Jonese, kterého jsem měla již zamluveného na další den. Tak tehdy jsem opravdu ZAČALA MYSLET NEGATIVNĚ!!! ---- Tak už jsem to viděla. A přišlo mi to jako pozitivní film. ()
Hořká tragikomedie o smutném údělu tělesně postižených, o povinném optimismu a o tom, že někdy nefunguje. Hlavní hrdina je po autonehodě upoutaný na vozík a přestože díky pojistce materiálně nestrádá, je plný hořkosti a nenávisti ke svému okolí. Zoufalá partnerka se rozhodne jeho letargii a sebelítost za pomoci terapeutky a její skupiny svěřenců rozbít a vrátit ho k životu. V průběhu filmu to ale vypadá, že Geirr spíš rozbije pracně vybudovanou soudržnost skupiny, která vlastně zase tak soudržná není a pod jejím povrchem doutná nejeden požár a spousta negativních emocí. Čekal jsem něco ve stylu Lepší už to nebude s Jackem Nicholsonem, tedy stylizovanou podívanou plnou černého humoru, ale míra nekorektnosti a nekašírované bolesti mě zaskočila. Řada scén je opravdu silných a film poměrně věrně odráží beznadějné postavení postižených. Na druhou stranu v porovnání s průběhem snímku je jeho vyústění poněkud násilně smířlivé. Celkový dojem: 85 %. V řadě momentů se sice humor vyskytuje, ale jde o tu nejčernější, ryze šibeniční variantu. ()
No, čekal jsem asi něco jiného, nejspíš Inside I'm Dancing v trochu veselejším hávu. Zdejší černočerný humor mi připadal spíš jako vygradovaný cynismus a popravdě řečeno, nenašel jsem ve filmu moc věcí k zasmání. Spíš to na mě působilo jako syrové, nepříjemné, krutopřísně upřímné absurdní drama, ve kterém nebylo o vyhrocené situace nouze. Kurz negativního myšlení stojí především na výborných hercích a perfektně vykreslených charakterech, které se postupně vybarvují v celé své "kráse", až mi bylo tak z půlky osazenstva solidně na blití. Pak taky musím pochválit hudbu, moc se mi líbila. Škoda jen, že příběh samotný mě až tolik nezaujal a konec byl na můj vkus moc smířlivý, jinak bych nejspíš filmu přiklepl vyšší hodnocení. ()
Na to, že je to docela docela krátký film, který bych spíš zařadil do středometrážní kategorie, se tam odehrává docela dost věcí. Které ale řídí hlavní postava Geirr. Sice na konci se postavy změní od základů, ale jen díky němu. Oni sami nedospějou k ničemu a to je důvod proč dávám tři hvězdičky. Sice je tam docela černý humor, ale tenhle mě zrovna nějak neoslovil, až na dvě tři situace. Možná to bude tím, že jsem před tímto filmem viděl film Děkujeme, že kouříte. Kde jsem se bavil víc a v porovnání s ním jsem to musel dát míň hvězdiček. Budu muset shlédout více norských filmů, abych jim přišel na kloub. ()
Parádní nenápadný norský filmeček se spoustou černého humoru, který já tolik ráda :8) Postava Geirra byla fakt skvěle napsaná - Johnny Cash & Lovec jelenů - takovýho maníka musí divák zákonitě milovat. Ale i ostatní charaktery skvěle zapadají do mozaiky příběhu o léčbě optimismem :-) No, úplně nejlepší byla ta psychoterapeutka - něco takovýho by mi taky skutečně nesmělo přes práh :-) ()
Breien si teda naložil na ramená hodne ťažké bremeno. Na docenenie podobných filmov treba mať asi tú správnu náladu a empatiu držať bokom, čo sa mne nepodarilo. Všetko mi sadlo, akurát scény, ktoré mali byť vtipné prišli nevkusné a naopak. Možno nabudúce. Mimochodom herci boli vynikajúci. 65%. ()
Takhle se to má dělat. ()
Neskutečný mix komických a naprosto vážných situací, tak jak to dokáží namíchat jen Skandinávci. K tak fungujícímu poměru mezi oběma složkami se české filmy snad nikdy nepřiblížily. Ale jedna podobnost s českými filmy tu je: ne úplně dotažený konec. Natáčení blízké modelu Dogmatu 95 je mi každopádně sympatické, herecké výkony byly... přirozené:) Těm nejde nic vytknout. ()
Uvěřitelný film co se psychologie postav týče, krásné využití černého humoru a výborné herecké výkony. Postava Geirra je výborná a skvěle tenhle drží pohromadě, protože nebýt jeho tak by se to asi celý docela rozpadlo. Ke konci už to sice trochu hapruje a svoje sdělení to jakž takž řekne, takže já jsem spokojen. ()
Jedinou možnosťou uľavenia je otvorenie svojich pocitov, nech sú akokoľvek nepríjemné. Hra na skupinové pozitívne prijímanie je pre idiotov (čo nemyslím nijako negatívne) alebo pre nevyrovnané osobnosti, ktoré nepochopili, že každodenné usilovanie o permanentné šťastie a neustálu dobrú náladu je vychýlením z rovnováhy. Kurz negatívneho myslenia otvára témy zahaľované pláštikom súcitu, akými sú vzťah partnerov po náhlej invalidite druhého z nich, sadistický slovný manipulatívny terorizmus psychológov, terapeutov a iných podobných zamestnancov alebo debatu o tom, kto a prečo je postihnutý najviac. Kamera zachytáva dianie blízko detailom postáv, trápiacich sa s vlastným fyzicko/ psychickým hendikepom. Vozíčkarska komédia v línii filmu Aaltra. ()
Pro mě klasický příklad slušného filmu, u kterého se přiměřeně bavím, který má jakýstakýs "oblouk" (nebo přesah, checete-li) a na který zapomenu pár hodin po návštěvě kina. Hořký, černý situační humor podmazaný malinko (?) vykonstruovanou situací, děj víceméně o ničem a celkové vyznění vágní a malinko rozčilující. Až na pár ne tak podstatných specifik by to mohl vlastně být docela český film. 60% ()
Možná v tom cítím hodně amerického vlivu, hlavně v závěru. Skandinávská tvorba se mi líbí, pokud se ubírá vlastní cestou. Každopádně se dá vidět, minimálně jednou ... :o) ()
Tohle komedie??? Každému, kdo má nějaké psychické problémy (ať už je na vozíku či nikoli) bych přála, aby se nechal inspirovat tímto alespoň filmovým kurzem, který začíná nevinně jako běžný kurz pozitivního myšlení, bleskově se díky novému členu zvrhne na kurz negativního myšlení o pojmenovávání tvrdé reality, někdy za použití i tvrdé pěsti, marihuany a alkoholu. Nicméně terapeutický účinek této tvrdé metody zafunguje nejen na všechny "léčené" ale i na oba zainteresované zdravé partnery postižených, ale především na "vlezlou přechytralou terapeutku". ()
Jako komedie mi to tedy zas tolik nepřišlo. Takovou svéráznou psychoterapii jsem rozhodně neviděla v severském filmu prvně. Klidně dám tipy. :-) ()
"Dívat se na filmy je smutné. Sedíte potmě, zatímco ostatní venku pracují a baví se..." Poprvé v životě se mi podařilo být po celou dobu projekce úplně sólo v sále. A vhodnější film jsem si na to nemohla vybrat. ()
Bizarní, silné, hořké, dojemné, vtipné a dobře natočené (scéna kdy Asbjørn "jde" ze schodů je tak skvělá!!!) ()
Jedna z nejorgininálnějších černých komedií, kterou jsem kdy viděl. Film stojí hlavně na skvělém nápadu. Je jen škoda, že když už někdo vymyslel takovouto partičku postav nevyždímal z toho o pár minut stopáže navíc. Protože ta necelá hodina a dvacet minut stojí za to. Je to totiž hodně zábavná záležitost, plná sympaticky politicky nekorektního humoru. Každopádně klobouk dolů. Natočit film, který se odehrává v jednom domě a je jen o postavách a působí tolik svižně chce talent. I když možná ne až tak moc, když máte tak dobrý scénář. ()
Severská revolta proti naučeným úsmevom a pokryteckému pozitivizmu. Film zo začiaku len pomaly a neškodne plynie, oživenie a rozpumpovanie skupinovej dynamiky prináša nový líder - Geirr, pri ktorom sa Tori stáva len bezduchou neúčelnou figúrkou. Ide na to svojsky a hlavne cez skutočné emócie. Mrazilo ma celú dobu. ()
Výborný kousek, který od začátku do konce tak trochu vychládá, aby závěrečnou scénou skoro zničil vše, co předtím vybudoval. Ach ta neutuchající deprese, co se jí jen drogy a alkohol umí na chvíli vysmát do ksichtu:-)(() 2 ajantis: Co takhle raději navštívit odborníka na hlavičku. Dle tvých názorů a vůbec je to dost na místě a doba už vhodnější nebude. Uleví se ti, debile, věř mi! ()
Reklama