Réžia:
Danny BoyleScenár:
Simon BeaufoyKamera:
Anthony Dod MantleHudba:
A.R. RahmanHrajú:
Dev Patel, Saurabh Shukla, Freida Pinto, Anil Kapoor, Rajendranath Zutshi, Irrfan Khan, Azharuddin Mohammed Ismail, Ayush Mahesh Khedekar (viac)Obsahy(2)
18-ročný mladík Jamal Malik (Dev Patel) sedí v televíznom štúdiu naproti moderátorovi indickej verzie súťaže Chcete byť milionárom a čaká na poslednú otázku, ktorá ho delí od rozprávkovej výhry 20 miliónov rupií. Ešte pred krátkym časom bol chudobným chlapcom z bombajského slumu, chlapcom, ktorý sa narodil do sveta bez budúcnosti, do sveta nepredstaviteľnej biedy. Ako sa chalan z ulice dokázal dostať tam, kam sa nedostali ani mladíci z lepších rodín, ani učenci s niekoľkými titulmi vo vrecku? Odpovede na tieto otázky bude z Jamala ťahať niekto oveľa nepríjemnejší ako televízny moderátor. Pred poslednou otázkou má Jamal iba jeden deň na to, aby sa pripravil. Bohužiaľ, prípravu mu strpčujú policajní vyšetrovatelia, ktorí ctia prezumpciu viny a snažia sa aj s použitím brutálnej sily získať od Jamala odpoveď na kľúčovú otázku - akým podvodom sa dostal na krôčik od rozprávkového bohatstva. Jamal im rozpráva svoj životný príbeh, z ktorého policajti pochopia, prečo pozná odpovede na všetky zákerné súťažné otázky. A tiež sa dozvedia, že Jamal má aj ďalšie dôvody k účasti v slávnej televíznej súťaži než len vidinu hromady peňazí, napríklad úsilie nájsť stratenú lásku... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (2 027)
Tohle se mi těžko rozhoduje.. V podstatě mě to tolik nevzalo... A že bych se na to chtěla podívat podruhý, tak to taky ne. Takže za 3. ()
Důkaz, že i za (v dnešní době) směšný peníz a bez jakýchkoliv hereckých hvězd se dá natočit film, který se vám zapíše hluboko do srdce .... Danny Boyle si především vybral skvělý scénář, který bude pravděpodobně aspirovat na ocenění zlatou soškou. Také nádherně vystihnul atmosféru "západnímu světu" tak vzdálené země (nejen geograficky) jako je Indie .... A najednou je tu film, kterému budu možná při "Oskarovém večeru" držet palce nejvíc :) ()
Milionár z chatrče je významovo nový Tiger a drak. Bude rovnako vplyvný. Je to celosvetovo univerzálnym jazykom rozprávaný príbeh lásky z exotického kúta sveta, do ktorého bežný divák neprenikne. A Indovia budú márne tvrdiť (tak ako svojho času tvrdili Číňania), že takéto filmy doma nakrúcajú už desaťročia. Nie, nenakrúcajú. To niekto z vonku musí prísť medzi nich a vytiahnuť svoj západoeurópsky objektív. Milionár z chatrče nie je bollywoodský film, je to ohňostrojová oslava Bollywoodu ako filmovej kultúry aj so všetkým jej romantizmom. V krásnom príbehu lásky naplno zužitkováva lesk i biedu indického mikrokozmu, a nápaditou a sviežou formou jej dodáva divácky atraktívny šmrnc. Je to malý a nenápadný filmový drahokam, ktorý žiari viacej, ako všetky losangeleské klenotníctva, do ktorých chodí nakupovať Benjamin Button. Je to film oslavujúci život, vieru, pozitívne myslenie; film, ktorý nebol robený za účelom stať sa oceňovaným filmom roku. A práve preto si to zaslúži. V dnešnej dobe je tento film malým zázrakom. A Danny Boyle je Ježiško. P.S. Jen Lopez či Rosario Dawson majú črty Freidy Pinto, ale nemajú jej oči. Žiadna hollywoodská herečka nemá oči Freidy Pinto... ()
Neřeknu proč, ale něco mi na ovacích kolem Milionáře nehrálo a to je pak fér do filmu jít. Šla jsem, ale pořád mi něco nehraje a pořád nevím proč. Film je milej, ale zdá se mi to celý nějak chtěný, nějak vymodlený a jak cejtim byť malinkou levou, tak to na mě plnou vahou nepadne. Za kluky, za holky, za pravou v Dennym a tak vůbec ... chatrný 4*. ()
Snad až příliš líbivá a příliš naivní pohádka o tom, jak ušatému Honzovi z Indie spadla do náručí princezna a s ní i půl království. Co pro to musel udělat? V podstatě nic. Jen žít. Jenže jednoho dne byl jeho příběh naservírován západnímu publiku, to ustrnulo nad výkaly z kadiboud, nad násilím z ulic i nad drsným osudem capartů z indických slumů a Honzovi mohl zazvonit zvonec, aby byl ten šťastný konec. Boyle naštěstí ukazuje nevěrohodnou historku (takové krásky opravdu nemívají tak silnou paměť) skrze omamnou formu, jejíž ENERGIE se bude jen těžko napodobovat. V tomhle směru schvaluju oscary za režii, hudbu, kameru, střih i zvuk. Soška za kolovrátkový scénář, kde se tak dlouho střídají otázky se vzpomínkami, až přijde z prstu vycucaný "hepáč", je ale hrozivým omylem. Stejně jako cena nejhodnotnější. I když jejímu udělení rozumím - na tyhle vlezle líbivé filmy, které elektrizují pozitivní energií, publikum slyší až příliš často. 70% ()
Po druhém zhlédnutí se u mě ty hodně nejisté čtyři hvězdičky definitivně přehouply do výmluvnějších tří. Film se tváří inovativně a dravě - a je tak i všeobecně vnímán. Naplňuje ale všechny škatulky klasického vyprávění (nic proti němu, ale inovace to fakt není), přičemž zdánlivá rychlost je dána hlavně extrémně rychlým střihem a dynamickou hudbou. Nikoli pak způsobem vyprávění a rytmizací děje, jehož organizace je dost mechanická a od určité chvíle prostě jen opakovaně naplňující stejný model (otázka ve studiu/otázka policisty - zařazení odpovědi do Malikova životního příběhu). A marginální otázka: Opravdu se u tak maximalizované možnosti hlavní výhry soutěž vysílá v přímém přenosu a ne předtočená, jak je tomu všude jinde? ___ A detail k úvodnímu titulku: Pokud je správná/pravdivá možnost D, nutně musí být správná/pravdivá i možnost B. :) ()
Ono je to dobré a chvílemi i strhující. Ale hrozně rychle z toho vyprchá prvotní kouzlo. Pak už je to jen sled historek, které se musejí odvyprávět, s ´kýčovitě dojemným závěrem, který graduje tak dlouho, že se tomu nedá bránit. Což není nutně špatně, ale čekal jsem férovější prostředky. ()
Oscar 8 : Nejlepší film, Režie, Kamera, Střih, Hudba, Zvuk, Scénář - A, Píseň - "Jai Ho" + 2 nominace: Zvukové efekty, Píseň - "O Saya" ()
Naivní, klišovitá a dějově předem odhadnutelná pohádka o tom, jak chudý chlapec ke štěstí přišel. Boyleův film uchvacuje smetištními reáliemi současné přelidněné Indie, ale jinak nemá už co nabídnout. Prostřihy z dětství jsou sice vynikající, plné života a filmařské vášně, ale zbytek jede podle mustru, který je možno vidět v mnoha jiných filmech, bez špetky překvapení, napětí, či uvěřitelných emocí. Bollywood s velkou pompou přišel do Hollywoodu a všichni si z toho sedli na prdel. Tak pardon, ale já ne. ()
Trochu paradoxně je z mého pohledu největším problémem tohoto vcelku originálního filmu s dobrým scénářem jeho předvídatelnost, jeden nejextrémnější příklad za všechny - to, jak bude znít poslední otázka v soutěži "Chcete být milionářem", mi bylo jasné po po pár minutách filmu... Jinak ale příjemné po všech stránkách a hlavně malí indičtí herci byli opravdu výborní. ()
Přesně ten typ hřejivého filmu, který nemám rád, natočený Danny Boylem, přesně tím stylem, který mám rád. Jinak - změny oproti knižní předloze činí ze snímku něco mnohem přitažlivějšího a oscarového, bohužel se tím definitivně potlačuje možnost, aby Britové natočili film, který bude opravdu o Indii, a ne o britských post-koloniálních představách o Indii. I u kulturních mišmašů a crossoverů totiž je možné určit, který element a úhel pohledu převládá. Zde jednoznačně ten západní. Nicméně ve výsledku jde o vcelku plodné spojení poetiky bengálské (sociálně-realistické) a hindské (bollywoodské) kinematografie. Samotný děj je podáván velmi mechanicky. ()
Po vydařeném Sunshine další skvělý projekt D.B., od kterého jsem díky námětu nečekal, že dopadne takhle impozantně. Spíše jsem si skepticky představoval, že se mladý hoch ztratí někde uprostřed nudné cesty a film nakonec skončí fiaskem. Trailer vypadal nadějně, jsem rád, že jsem se mýlil a Boyle se opět trefil přímo do černého. Nejdříve bych rád zmínil hudební stránku A. R. Rahmana a spol., která je sice malinko v pop/disco stylu, ale ke scénám se trefně hodí a dotváří tak úchvatnou a dynamickou audiovizuální jízdu ve slušivém bollywoodském stylu. Chytře jsou také vyprávěny jednotlivé otázky/odpovědi soutěže a jejich vazba na Jamalovi vzpomínky na jeho strastiplné cestě za svou vyvolenou. Jednou z hlavních složek, proč je tento film úspěšný, je i výborné herecké obsazení. Jednotlivé charaktery a výkony všech představitelů jsou věrně podané a nemám zde v podstatě nic, co bych vytknul. SM je když to řeknu upřímně, trochu nasládlý pohádkový příběh o chuďasovi, který si razí cestu přes překážky a snaží se osvobodit svou princeznu. Výsledné spojení jednotlivých segmentů (chudoba, romantika, násilí, zrada a láska), jak je nám prezentováno v této koláži, je však velmi působivé a vyvolává ve mně pocity naplnění. Slumdog Millionaire je zkrátka tím, čím si jej přejeme mít, příběhem o osudové lásce v bohatě vykreslených detailech a bez zbytečných klišé. Rok 2008 nakonec přeci jen nebude tak chudý, jak to ještě na počátku zimy vypadalo. Go, Danny, Go! (9/10) ()
Nepřekvapuje mě to okamžité zařazení mezi nejlépe hodnocené filmy – podobné „hřejivé“ příběhy diváci rádi baští i s navijákem. Ostatně, i vynikající Forrest Gump a Vykoupení z Věznice Shawhank spadají do této kolonky. Zatímco však tyto filmy disponují neuvěřitelně silným dějem, Milionář z chatrče dostává z diváků sympatie lacinými triky. Pokud se o Marley a já říká, že poslední třetinou vydírá, Milionář z chatrče to dělá celou dobu. Jsou tu naprosto všechny ověřené ingredience – zlý bratr, vysněná „panenská“ dívka, cesta za snem, tragicky zemřelá matka, zlý muž ovládající dívku, neprávem obviněný hrdina atd.. Tunu klišé doplňuje řada logických chyb (Napřed se mučí před výslechem? Pauza na toaletu po zadání otázky?) a Boyle tak válcuje především formou, která sice filmu dodává potřebné tempo, současně ale podtrhuje jeho průměrnost. Když si totiž odmyslíme to filmařské dynamo, zůstane nám naprosto průměrný film, který by za jiných okolností skončil v propadlišti dějin. JENŽE je tam ta (pro Evropana i Američana) neokoukaná kulturní vložka, která tomu v očích diváků dodává hloubku (efekt je stejný jako u Zkrocené hory, kde tvůrci pro změnu využili téma homosexuality k získání sympatií). Američané MILUJÍ filmy o outsiderech, kteří prožívají "popelkovský příběh" menšin, takže Oscar nepřekvapuje. Takový Rocky nicméně s tématem outsidera operoval také a byl podstatně méně vykonstruovaný… ()
Lidský život přece nemá cenu 20 milionů rupií! Tento rozpor mi s mnoha dalšími brání přijmout Milionáře z chatrče s entuziasmem jeho i jeho tvůrců. Ač bych rád předstíral, že mi párkrát do roku (kdy se z toho díky mediální masáži stává móda) není stydno oslavovat zástupce jindy opovrhované sorty „naivních filmů s dobrým koncem“. (Když si ovšem zkusím představit Jamalovu nejpravděpodobnější budoucnost, je to vlastně konec ultratemný a spíš bych mu přál, aby dopadl jako hrdina indického Amala.) Zrežírován je Milionář bravurně a třebaže neustále opakuje skoro totéž – někdo před někým/za někým utíká – atraktivní (byť nevábné) reálie, dynamická kamera a výrazný soundtrack nás udržují v neustálé pozornosti. Dívá se něj dobře hlavně proto, že nám neklade žádné složité otázky a na těch pár naťuknutých si pro jistotu odpovídá sám. Je to prostě film, který zná odpovědi. Správné? Ano, akorát ne mimo diskurz filmu. Odpověď na otázku „Z čeho budeme žít?“ je tedy OK, ke konfliktu dochází mezi snahou pravdivě vypovědět o životě v bombajském slumu a současně nebýt filmem bolestivým či jakkoli nepříjemným. A když už, tak jenom chvilku. Zvolené míšení jistých faktů s čirou fikcí ne náhodou v lecčems odráží styl, jakým Alexader Dumas psal své romány, konkrétně Třem mušketýrům připadla speciální, až po zralejší úvaze vlastně notně nedomyšlená role. Krom sveřepě zlých arcizlosynů, kteří do pohádek holt patří, pro mne zůstává nepochopitelným především chování Jamalova staršího bratra, který je chvíli za největšího bastarda a hned na to prostě za staršího bratra, přičemž Jamal tuto amébovitost nijak neřeší. „Neřešení“ je vhodným přístupem k průběhu celé soutěže, která by v reálu samozřejmě takto nikdy nemohla probíhat (čurpauza PO zadání otázky – tss, tss). Za největší Milionářovu chybu, za chybu, která mu a priori znemožňuje členství v klubu Jednoduše pěkných filmů (Frajer Luke, Papírový měsíc, Život je krásný - 1946), považuji úpornost, s níž se stylizuje do posla dobrých zpráv. Ale ten nadpozemsky odlehčený tanec mě stejně nutí jít nad tři. 75% Zajímavé komentáře: imf, Bluntman, H34D, tangerine1, Mahalik, FateKEEPER, mm13, lakikaki, seeker23, Brandon, Sokkk_y, Triple H, curunir, spacylemon, anura, Trifi ()
Kouzelnej film se strašně pěknou atmosférou, kterej zahřeje u srdce a pohladí po duši. Srovnání s Městem Bohů mi nepřijde zas až tak vhodné, ačkoliv se to logicky nabízí. City of God je totiž chladný a težkopádný konstrukt bez osobnosti, zato Slumdog Millionaire je divácky vděčnou hřejivou a hlavně svižnou pohádkou, která si nenese žádné velké poselství, ale o to je upřímnější. Že je Danny Boyle hračička a vizuální kouzelník dokázal už mnohokrát, a i nyní nabízí divákům dokonalé splynutí obrazu a hudby. V podstatě ve všech scénách, ke kterým hraje některá výraznější skladba, mi nezbylo nic jiného, než jen s obdivem civět na obrazovku a žasnout. Tolik nápadů a vychytávek se často nevidí. Na nejlepší film bych to letos sice nepasoval, ale režie by si ocenění stoprocentně zasloužila. ()
Je to tam. Slepý chlapec so stodolárovkou ma chytil za srdce a potom už to šlo iba hore. Na prvý pohľad je to len predvídateľná rozprávka, na druhý veľmi šikovne vymyslený a príjemne komplexný film, ktorý má viac temných názvukov, než by človek čakal. Predovšetkým je to ale nesmierne sympatický počin plný hravosti, vynaliezavosti a energie, ktorá inak "veľkým oscarovým eposom" chýba. Všetky tie ceny mu z celého srdca prajem. UPDATE: S odstupom času stiahnem hodnotenie o jednu hviezdičku, pretože tento film vyprcháva prekvapivo rýchlo a hlavne neznesie porovnanie so silou najlepších filmov sezóny, t.j. obidvoch eastwoodoviek. ()
Danny Boyle se zbavil Alexe Garlanda a dotáhnul na Západ levnou pohádku, přesně dle bollywoodského mustru, které estetika špinavých slumů a hledání štěstí v něm, evidentně vynáší u publika jímavé chvilky, potlesky ve stoje a pozlacené sošky. Pardon, ale mě to zavání jako laciný kalkul, který nad vodou drží jenom fantastická pasáž s malými caparty, která je vtipná i smutná, a hlavně opravdová, což se o zbytku říci nedá. Ne že bych neoceňoval snahu, ale tenhle tah do branky pokryteckého světa jsem odzíval – vizuál jak z jednoho mexického výletu Tonyho Scotta a pořádná hudba (Boyleův trademark) vlastně taky nikde. Ale to všeobecné nadšení chápu, jen ho prostě nesdílím. ()
Adept na Oscara a další práce Danny Boylea mě hodně překvapila. Na první zkouknutí hrubého seznámení s příběhem mě totiž udivoval fakt, že se to odehrává kolem indické adaptace Chcete být milionářem, no a po samotném shlédnutí jsem měl oči dokořán s tím, co právě režisér dokázal provést s tak nenápadným přesto originálním námětem a hlavně co se samotnými indickými herci dokázal za zázraky. Milionář z chatrče je totiž příběh kluka, který ke štěstí přišel, od začátku až do konce a opravdu hezky se na to kouká celé dvě hodiny a to se nestává často. Celý film totiž plyne neskutečným tempem a Danny Boyle po Sunshine dokazuje, že je režisér číslo jedna ve Velké Británii, protože tohle by opravdu jen tak někdo nedokázal. Ta práce s tím něco takového v Indii natočit musela být totiž opravdu náročná. Když totiž sleduji v jakém prostředí se film odehrává nestačím se divit, a to je také jeden z důležitých aspektů filmu, prostředí. Dále to jsou herci, muzika, která přesně vystihuje děj, práce s kamerou, prakticky všecko co vás v tuhle chvíli dokáže napadnout. Já v tom nevidim ani jednu chybu. Ani na začátku, ani v průběhu ani na samotném konci filmu. Ten film je dokonalý jak je slunce na nebi žluté. Milionáře z chatrče jsem si na první shlédnutí okamžitě zamiloval a věřím, že nebudu sám. Tentokrát adepti na Oscara budou mít co dělat, jelikož rozhodnout se mezi tímto filmem a Wrestlerem by pro mě bylo více než obtížné. ()
║Rozpočet $15miliónov║Tržby USA $141,319,928║Tržby Celosvetovo $384,519,665▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,298,046 //počet predaných kusov ?║ Tržby za predaj DVD v USA $37,883,846 //počet predaných kusov 2,007,727║ Príjemný a zároveň drsný film. Možno nie úplne zaslúžene toľko krát Oscarový ale dobre čo už, nič prekvapivé na tomto poli. Našťastie filmová skladba je na toľko hútna, že po celý čas má čim zaujať a nechávať sledujúceho v napätí. Film zdobí v prvom rade skvelá réžia a taktiež herecké výkony, tých pôvodne amatérskych hercov, hrajúcich lepšie, pútavejšie než slušná väčšina hollywoodskych hviezdnych okukaných stálic. /90%/ ()
Bollywoodský feeling bez písniček, britská škola bez tamních trademarků a americký patos bez hollywoodských hvězd. Pejsek Boyle na svůj dort nepotřeboval kočičku a narval do něj ty nejlepší ingredience. Chutná to skvěle, ale někde v půlce desáté lžíce si člověk začne uvědomovat, že je to možná až příliš ambiciózní a příliš kašírované a že to pravděpodobně bude muset dojíst až na druhý pokus. Ve Slumdogovi se toho děje TOLIK, což je ještě podtrženo rozsekáním do jednotlivých vzpomínek, že se nikdy nepřestanete soustředit na scénář jako takový. Pořád vám někde vzadu v hlavě bude někdo našeptávat, že "je to všechno dáno". Na režisérovu otázku z úvodu lze tedy odpovědět velmi rychle. Divák nevyhraje dvacet milionů rupií, příjemný pocit mu nicméně zůstane. Boyle sice ždíme publikum úplně jinak než Fincher v Buttonovi, ale úplně stejnou intenzitou. Oba však natočili pohádku pro dospělé, která si často nebere servítky, ale v globálu hraje spíš na slzné kanálky než haldu neuronů. Buď jak buď, Boyle přesto Fincherovi ujíždí, protože jeho film je díky hercům-nehercům bezprostřednější, díky exteriérům živější a díky omezenému rozpočtu vynalézavější. Srovnávám čistě proto, že jestli to Milionář na Oscarech projede ve prospěch renderovaného Brada Pitta, budeme moct Akademii přejmenovat na sbor profesionálních plaček. :) ()
Reklama