Réžia:
Krisztina GodaHudba:
Nick Glennie-SmithHrajú:
Kata Dobó, Iván Fenyő, Sándor Csányi, Ildikó Bánsági, Viktória Szávai, Tamás Keresztes, Péter Haumann, Zsolt Nagy, István Szori, Miklós Bányai, Kornél Simon (viac)Obsahy(1)
Sloboda, láska – tak znie názov filmu, krorý nám dáva najavo, aké to bolo ťažké bojovať malým štátom proti sovietskej únii, ktorej bol súčasťou. V roku 1956 v Maďarsku vypukla revolúcia, do ktorej sa zamiešali aj mladí členovia vtedajšieho neporaziteľného národného tímu vodného póla. Vidiac však beznádejnú situáciu vojny proti sovietom sa rozhodnú, že odídu na Olympiu, a skúsia bojovať takou formou, aká im ide najlepšie. Takto sa uskutočnilo 6. decembra 1956 semifinále, počas ktorého doma rujnovali T-34-ky, a tu stáli voči sebe hráči vodného póla maďarov a sovietov. Teraz mohli ukázať celému svetu, že ich malý národ sa nenechá premôcť. (TeeAge)
(viac)Recenzie (15)
Priznám sa, že som veľa filmov spoza Dunaja nevidel, no tento považujem určite za ten najvydarenejší. Najprv mi pripadala vyobrazená revolúcia a jej začiatky až príliš príjemné, no v druhej polovici filmu sa to "žiaľ" zvrtlo a ukázala sa pravá stránka tejto krvavej revolúcie. Ešte šťastie, že sme ako Maďari nedopadli aj my o 12 rokov neskôr... Herci boli sympatickí, takisto ako aj hudba a dokonca ani maďarčina nejak nevadila :-) Jediným mínusom filmu, ktorý by som chcel spomenúť je to, že viaceré spomalené zábery pôsobili nevhodne a v záverečnom zápase na OH až chaoticky... Pre upresnenie dodám, že Maďari sa vo finále postavili proti Juhoslovanom, ktorých porazili 2-1 a získali svoje 4 zlato z OH... ()
Children of Glory vzdáleně připomíná Verhoevenovu Black Book, oba snímky totiž pojí společné prvky, jakými jsou válka, okupace a odboj. Jak už sám název filmu napovídá, Szabadság, szerelem pojednává o maďarské revoluci a událostech roku 1956. Film však není jen o dramatické okupaci v Maďarsku, vypráví především příběh družstva hrající vodní pólo, které později reprezentovalo svou zemi na XVI. Olympijských hrách v Melbourne. Film začíná machinacemi zápasu vodního póla v USSR, postupně zobrazuje sílící protikomunistické cítění maďarského lidu, kde se po bitvě mezi demonstrujícími a policií zdálo, že komunisté odstoupí, ale nakonec povolali na demonstrující Maďary vojska Varšavské smlouvy. Konec vrcholí nechvalně známým krvavým zápasem - "Blood In The Water" již zmíněného vodního póla mezi Maďarskem a USSR. Na závěr tak sledujeme kontrast mezi vyhrávajícím maďarským týmem nad ruskými soupeři, zatím co v rodné zemi probíhá boj (masakr) maďarských spoluobčanů ruskými vojenskými silami. Dá se říct, že se jedná o dobře zpracovaný snímek historických událostí, se solidními hereckými výkony a výbornou, místy chorální hudbou, ladící s dramatickou atmosférou tehdejší doby, za kterou stojí skladatel Nick Glennie-Smith. (7/10) ()
Asi jak kdyby dneska někoho napadlo napsat scénář na námět Sametové revoluce a pak jej zfilmovat. Až na to, že v Maďarsku je to napadlo už v roce 2006 a kvalitně se opravdu ukázali. ()
Film, ktorý môže precítiť každí, no poznať jeho váhu môže len Maďar. ()
Kolem sedící diváci vzrušeně reagovali na každou napínavější akci, já jsem však první 3/4 filmu přemáhal zklamání. V hollywoodském stylu natočený film, který by mohl nést podtitul "maďarská revoluce 1956 v kostce", je totiž poskládaný ze všech myslitelných klišé, které kdy film tohoto žánru nabídl. Celý příběh je postavený na vztahu populárního sportovce Karcsiho Szabóa a revolucionářky Viki. Scénář se drží banálního postupu - Asertivní Karcsi spatří nadšenou revolucionářku, která ho nejprve pohrdlivě odmítá, ale v napjaté atmosféře doby a pod tíhou okolností se do sebe zamilují. Nic nesmí chybět - polibky, když v pozadí projíždějí tanky, milostná scéna v bytě rodičů, prudící matka... Banální je i zobrazení vlastní revoluce. Zkratkovitý popis jejího počátku, nepříjemně efektní průběh bojů, který zatlačuje historické souvislosti ve prospěch vybuchů, pohledů na zmrzačené končetiny a nepřirozeně stříkající krev... To vše podáno neinvenčně a chabě podepřeno snadno předvídatelnými epizodami, jako je např. ta s Karcsiho bratrem a pistolí... Je to škoda, protože tak silné téma by si zasloužilo vynalézavější a ne tak prostřední zpracování. Vše zachraňuje úchvatná závěrečná čtvrtina, která se konečně zaměřuje na onen slavný olympíjský zápas ve vodním pólu mezi Maďarskem s SSSR, i když ani zde si tvůrci neodpustili trapně efektní proud krve, která po úderu agresivního sovětského borce do Karcsiho hlavy zbarví vodu v bazénu do ruda - tady to nelze brát ani jako symbol... Nicméně zápas samotný, prostřihávaný do okupací zmítaného Maďarska a posléze do útrob budovy státní policie, bere dech a já si můžu jen trpce pozvdechnout - Proč se v podobném duchu neodehrával celý film? Proč ty banality a kostrbatě popisný úvod, proč ten kvazihollywoodský styl? Krisztina Goda si vzala velké sousto.. 3 a 1/2* ()
Silná téma, ale biednejšie spracovanie. Herecky tiež žiadna sláva, ale ako celok to až také marné nebolo. ()
Spomedzi filmografie režisérky Krisztiny Goda pre mňa najslabší film (aj keď jej životopis tvrdí niečo iné). Téma bola nadmieru zaujímavá a v podstate pre mňa aj dosť veľká neznáma. Napriek tomu však mám pocit jeho historická výpovedná hodnota bola dosť otázna a nebyť môjho manžela, ktorý sa v tomto trochu vyzná, zostala by som úplne mimo. Ak by som však aj sled udalostí brala ako nevyhnutnú historickú kulisu, zvyšná časť príbehu, ktorá sa mala týkať maďarských vodných pólistov bola napriek tomu veľmi mizivá. Bol to vlastne príbeh jedného pólistu a jednej revolucionárky. Veľká téma, ktorá sa ale nedočkala adekvátne veľkého spracovania. Musím súhlasiť s tými, ktorý tvrdia, že toto už bolo pre režisérku priveľké sústo, ale nemožno zabudnúť na to, že samotný príbeh robí scenár a už tam sa stala prvá chyba... ()
Amerikanizace východních kinematografií, to je věc zapeklitá. Na jednu stranu pokorně uznávám, že uspávající dějepisné cvičení propagační funkci podobných projektů ani zbla neprospěje. Jenže povězte sami, umíte si živě představit filmovou rekonstrukci srpna 1968 s pozice úspěšného hokejisty a jeho milé? Nehledě na to, že politická realita dostává potupně malý prostor a Maďarská režisérka vypráví vlastně jen zhuštěnou "love story ". Tím tedy duchovní osvěta filmu, která dostává patřičně na frak. Když to ale obrátím na pozici klasického velkofilmu, tak nemám výtek. Vše skvěle funguje, velké scény působí velkolepě, film má perfektní tempo a charismatické postavy. Že se nikomu deset minut po titulcích nebude chtít listovat historickou brožurou je věc jiná. Maďaři se zřejmě nechtěli vyrovnat se zásadní událostí, ale ukázat moc jejich filmu. Tu jim nelze upřít. ()
Krysztyna Goda mi toho vela nehovori, a film je to len priemerny. Nudny namet, tempo nestrhne a po X rokoch film zapadne v priemere. Sandor Csanyi /Kontroll/ hral hovno, a v strede nastupila doslova priserna nuda. iste, krajina menom Medgeroszag bude na film hrda, ovsem vo svete a v Europe len sedivy priemer, akych su 1000 -ky. 42 % ()
Myslím si, že na Maďarsko nadstandardní práce, ale přišlo mi to až moc předimenzované a místy trochu přitažené na vlasy. Co jsem slyšel, tak je ve filmu i dost nesmyslů, které já osobně nejsem schopen identifikovat, ale jsou tam. Bohužel si ani přesně nepamatuji co, ale mám dojem, že je to postava hlavního hrdiny, asi by nemohl stíhat být všude. Ale v celku se mi to líbilo. ()
Film, skrze ktery se snazi Madari vyrovnat se svoji historii anebo minimalne poskytnout retrospektivni nahled. Doceni jej vsak predevsim Madari. Z pohledu nezavisleho pozorovatele se nemohu ubranit dojmu, ze myslenka / cil prevysuje provedeni, ktere je o poznani horsii. Dramaticke sportovni pasaze ci dialogy na tema moralniho dilema mezi kamarady mozna funguji, dejova linka milostneho vzplanuti vsak pusobi natolik naivne a klisovite, ze film degraduje do role agitacni frasky. Chapu, ze je tezke madarskou revoluci vtesnat do dvou hodin, ale prislo mi to misty az prilis zjednodusujici. Chvilemi jsem mel take pocit, jako by to natocil madarsky Hrebejk, coz pro nekoho muze byt poklona, pro jineho naopak. Sila tohoto historickeho momentu a krivdy si vsak nejaky film rozhodne zaslouzi. ()
Příliš mnoho banální akce, červené knihovny a klišé, příliš málo historických souvislostí. Velká škoda, že tak silné téma je zpracováno tak primitivním způsobem. ()
Krásný film o krvavé revoluci v Maďarsku 1956 a hráčích vodního póla, kteří na olympiádě v krvavém zápase porazili CCCP, bohužel lid doma prohrál boj se sovětskýma tankama. ()
Vynikající snímek ze stejných surovin jako mistrovský snímek Katyn. Kombinace dokumentárně pojaté reality sovětské okupace a touhy po svobodě na pozadí historických událostí díky vynikajícímu zpracování funguje i zde. Film se nese v hrdém národním duchu, kdy obzvláště ze začátku sálá atmosféra celkem nedávno „svobodného“ národa. Pochmurná atmosféra roku 1956 však hned na začátku ukazuje kdo byl tehdy pánem a kdo sluhou. I prověření sportovci, kteří by měli být prorežimní, si však tváří v tvář národnímu uvědomění v čele s hlavním hrdinou uvědomují, kde je spíše jejich místo. Po procitnutí z ideálů reformovatelnosti režimu si ve snímku nachází místo romantická část, víceméně na pozadí revolučních a vojenských akcí. Politická složka je daleko lepší než válečné/násilné scény, jejichž uvěřitelnost ve srovnání s momenty jako pochod na parlament je znatelně nižší. To je také víceméně jediný mínus snímku, o scény boje s tanky se snažili hezky,i efekty jsou povedené, jen ta realističnost chybí. Škoda, pár dobrých konzultantů by to jistě napravilo. Závěr snímku na olympiádě v Melbourne mi přišel příliš rychlý, myslím že by ze slavného finálového zápasu šlo vytěžit ještě více…Ale to rozhodně nevadí, i tak je závěr celkem silný a povedený. Dávám 4 a půl hvězdičky, od pěti hvězdiček snímek oddělili jen ty „ne úplně vhodné“ vojenské scény,nicméně laik by mohl dát 5 s čistým svědomím. ()
Nejsem Maďar, přesto tohle dílo dokážu velmi vysoko ocenit 100% 🇭🇺 ()
Reklama