Scenár:
Amole GupteKamera:
Satyajit PandeHrajú:
Darsheel Safary, Aamir Khan, Tanay Chheda, Tisca Chopra, Abhishek Bachchan, Vipin Sharma, Pratima Kulkarni, Meghna Malik, Sonali Sachdev, Sanjay Dadich (viac)Obsahy(1)
Devítiletý chlapec je sužován svým okolím - ve škole není schopen přečíst jedinou větu, nosí špatné známky a s tím se nesou i další problémy - dusno doma, šikana... Smyčka kolem krku se mu utahuje, až se zoufalý otec rozhodne "nepovedeného" synka poslat na internát. Tam po mnoha útrapách potkává nového učitele výtvarné výchovy, který ví zcela přesně, jak se jeho problém nazývá - dyslexie. A začíná osvěta na všechny strany a vše se začíná obracet k lepšímu... (bolly.cz)
(viac)Videá (1)
Recenzie (43)
Škoda toho, že film tak citově tlačí na pilu. Trochu střízlivější přístup by neškodil. Příběh se snaží nahnat slzy do tváře i v těch nejbanálnějších situacích a po chvíli to začne nudit. Konec samozřejmě dopadne nanejvýš dobře a všichni si můžou klidně oddechnout a vyhodit posmrkaný kapesníky. Třeba 3 idioti jsou proti tomuhle dokonalost sama. ()
Nádherná indická pohádka, která si svojí hrou na city dokonale získala i moje srdce. Celý děj tlačí na pilu úplně brutálně. Všechny postavy mají co možná nejplošší charaktery, aby mohl dokonale v kontrastu vyniknout naprosto jedinečný Aamir Khan, kterého jsem již viděl v 5 filmech a mám ho opravdu hodně rád a zřejmě brzy zavítá mezi mé oblíbence. Zde si na něj člověk musel počkat více než hodinu. Právě tato první část byla výrazně slabší než ta druhá, ale byla z hlediska děje naprosto nezbytná. Jakmile Aamir rozjel svoji ďábelskou roli empatického učitele (kterých už moc nezbylo, ale z vlastní zkušenosti vím, že je potkat stále lze), který jako jediný učil děti tomu, co je opravdu důležité a připravoval je na život. Opravdu přenádherná oslava dětství a film překypující nekonečnou lidskostí, který je třeba vidět v našem světě, kde se naopak od lidskosti více a více odchylujeme a krysař nás vede do propasti. Darsheel Safary v dětské roli byl rovněž úplně boží. Marně pátrám v paměti, kdy by si takhle malé dítě střihlo svoji roli lépe. Indie je naprosto jedinečná země a je to pevně zapsáno i v jejich jedinečné kinematografii. Opravdu v němém úžasu tleskám tvůrcům za to, v jak neskutečně chytlavém pojetí se jim podařilo předat takhle silné poselství. A ta překrásná hudba... Já se tedy úplně rozplynul, a dokonce mi několikrát během sledování cosi padlo do oka a rozslzelo se. Trošku mám o sebe strach, že mi brzo narostou kůzlátka a bobřík. ()
Trochu mi vrtá hlavou, jak je možné, že nikdo u dítěte tohoto věku nepoznal jeho poruchu, kterou měli za lenost a vzdor. Ani učitelé na dvou školách a už vůbec to nenapadlo rodiče. Poté se všichni tvářili, jako kdyby umíral, či byl totálně méněcenný. Když tedy tento fakt pominu, tak se dostávám k samotnému příběhu, který šel svým motivem poměrně dost mimo můj zájem. Než na scénu přišel Aamir Khan, tak to bylo opravdu průměrné a mnohdy i otravné. Pak už šlo vše krásně nahoru, ale i tak to prostě nestačilo, abych se s postavami dostatečně sžil a nějak nad plán přidal i více svých sympatií a emocí. Natočeno to bylo ale dobře, včetně mnoha nápadů, které ukazovaly svět dětské fantazie a vnímání světa. Celkově bych tento snímek hodnotil za tři a půl hvězdy, ale zde musím přidat půlhvězdu za Aamira a dobře zvládnutou filmařinu. Kdyby toho nebylo, tak by film už nic před osudem tří hvězd nezachránilo. Tyto věci však nakonec převážily nad negativy, ale musím přiznat, že nad výsledkem přišlo zklamání, neboť jsem čekal o dost lepší zážitek. ()
Velmi emotivní snímek s hravou obrazovou stránkou, která ilustruje zvláštní úhel pohledu, kterým se na svět dívá dyslektický hrdina. Tvůrci měli mimořádné štěstí, protože obsazením Darsheela Safaryho do hlavní dětské role získali filmu hvězdu. Ten kluk zahrál jakoby to žil, ať už drobné lumpárny, zahleděnost do vlastního světa i hlubokou depresi ve svazujícím prostředí školního drilu. Skutečně vypadal, že nemá nejmenší naději a při náznacích sebevraždy působil tak opravdově zlomeně, až z toho šel strach. ____ Námět je prostinký: dítě s problémy nikdo nechápe, až se objeví vstřícný učitel, který mu pomůže. Proto snímek vsází hlavně na emoce, jsou zde časté podkresové scény, které ale narozdíl od většiny ostatních filmů, tady mají smysl, protože pomáhají v divákovi vyvolat zvláštní duševní svět hlavního hrdiny. Přiblížují pocity dyslektického dítěte, které se zmítá v emocích, zatímco jeho jen na úspěch zaměřené okolí si je vykládá zcela jinak. On je vlastně zajatec v cizí zemi, protože nedokáže mluvit jazykem většiny. ____ Můj první indický film, u kterého jsem se rozbrečela. ()
S bollywoodskou kinematografií nemám zkušenosti a musím se přiznat, že se mi do ní ani moc nechtělo a tento snímek mi doma ležel dlouho. Jenže jsem velice mile překvapena. První hodina byla sice nudnější a k hlavní postavě, která mi byla zpočátku nesympatická, jsem si také hledala cestu déle, ovšem poté se vše jaksi změnilo. Snímek je to hravý, barevný, plný chytlavých písní, hraje na city a budí emoce - zkrátka má přesně ty vlastnosti, jaké si u bollywoodského filmu představujete. Vedle toho všeho pozlátka a sluníčkovosti však stojí dojemný a dramatický příběh o malém chlapci a jeho statečném boji nejen s nepochopením okolí. Film tlačí na pilu, ale co, je to Bollywood, tak to s úsměvem na rtu a slzou v oku odpouštíte... ()
Reklama