Réžia:
Julius ŠevčíkScenár:
Julius ŠevčíkKamera:
Antonio RiestraHrajú:
Milan Kňažko, Dagmar Havlová, Pavel Gajdoš, Jan Vlasák, Zuzana Kajnarová, Miroslav Táborský, Pavel Kikinčuk, Norbert Lichý, Meto Jovanovski, Michal Hofbauer (viac)Obsahy(1)
Thriller Normal je natočený podle skutečného případu masových vražd, které ve 30. letech minulého století otřásly celou Evropou. Výpravný dobový film zachycuje vražedné řádění i dramatický střet uvězněného vraha a jeho obhájce. Šílený a geniální vrah totiž i po uvěznění rozehrává svůj další smrtící scénář a příběh spěje ke strhujícímu finále. V roli „českého Hannibala“ se na plátna kin vrací Milan Kňažko, protivníkem mu je mladý talent českého herectví Pavel Gajdoš v roli ambiciózního obhájce. Hlavní trojici postav doplňuje svým návratem na stříbrné plátno Dagmar Havlová jako tajemná vrahova manželka... Od února 1929 do října 1931 připravil Petr Kurten (Milan Kňažko) o život 8 lidí a bezpočet dalších napadl. Zabíjel ženy, muže, zvířata. Vše, co mu přišlo do cesty. Způsobil stejnou paniku jako kdysi v Londýně Jack Rozparovač. Nyní se tento legendární vrah vzdal policii. Obhajoby se ujímá ambiciózní mladý právník (Pavel Gajdoš), který je přesvědčen, že Kurten je psychicky vyšinutý. Aby to dokázal, ponoří se do vrahovy šokující minulosti a poznává pozadí nelítostných činů. V průběhu pátrání potkává další velmi tajemnou postavu, atraktivní Kurtenovu ženu (Dagmar Havlová). S přibývajícími důkazy je stále jasnější, že šílený vrah ještě neřekl své poslední slovo. Proč se nepolapitelný a výjimečně inteligentní zločinec odmítá nechat prohlásit za choromyslného? Jakou roli v případu hraje jeho žena a jaká je skutečná role mladého obhájce? Tři dramatické osudy ve složité pavučině konce jednoho věku. Obhájce zjišťuje, že bude muset bojovat, aby vyvázl živý. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (535)
Filmu není až do konce co vytknout, precizně sleduje svůj zvolený směr, ať už směr zobrazování, vedení polemik, morálního tázání či hudebního a zvukového výkresu. Kamera, scéna, výstavba dialogů čaromocně inspirované divadlem, předválečný kabaret a expresionismus, impresionismus, noir, umocněné o možnosti filmu, techniky naplňování i zcizování, zralost postmoderní koláže, explicitnost i zahalování, laterna magika i charakterní monologické herectví, nakonec se v tom odrazí i laskavost a propastnost Dürrenmattovy existenciální detektivky... Rozepisovat se důsledně nechci, jen přibližně a nedbale rozevírám vějíř... Čili k technickému i estetickému provedení, k morálnímu myšlenkovému vykroužení a k originalitě počinu na tuzemském ledu vytahuji karty s nejvyšším možným hodnocením. Pět hvězd čistě vysloužených až do konce - ale právě, až na ten konec samotný, kde přijde zdánlivě maličké zaškobrtnutí, které výsledný dojem hodně pokazí. ***** Celý názorový souboj o to, zda se zrůdy na náš svět rodí, nebo je musíme teprve vychovat, umožňuje, aby postava obhájce v určitých momentech přistupovala k projevům násilí i nevinnosti naivně, s jakýmsi obnovením tázáním a sebezpytem. Potud je to v pořádku a téměř se jedná o nejsilnější momenty v díle, a to hlavně proto, že zůstávají nerozhodnuté. Lze je číst a domýšlet obojace. Ale když obhájce po procesu opustí svůj dosavadní věřený svět, šmahem odsoudí bez tázání rodiče a odebere se za svou naivně vysněnou Evou někam do ráje, a kamera pak dál ještě dokumentuje, jak se k sobě tulí hlavami a úsměvy (byť co do kulis to ještě pořád skutečně může být jen sen), balanc, na kterém celý film stál, se hroutí ve prospěch rozhodnuté možnosti: příklonu hrdiny k víře v naivní, nekomplikované štěstí, což ještě - sen nesen - jako hřebíčkem do rakve přibije osobní sdělení, že film je věnován Haně Ševčíkové. Režisérově matce? Či manželce, osobní projikované Evě? Přiznání v závěru, že režisér si vybral, čemu chce uvěřit, a že k tomu nakonec přiměl i svoji postavu, Justuse, je osikovým kůlem vyděšeně jednajícího venkovana do sympaticky vampírské povahy jeho vlastního filmu. Toho krkavčího zabodnutí je přeškoda. Jako kdyby bruslařka ve vítězném finále zakopla tak nešťastně, že si bruslí uřízne s vlastní nohou i nesmazatelnou ostudu. Taková škoda to je, že film si ode mě zaslouží buď jednu hvězdičku za koncepční sebevraždu, nebo prostě plných pět s tím, že ten konec musím ignorovat, pachuť zpětně vrženou na viděné si vší vůlí mocí odmyslet, a pak mi zůstane fantasticky povedený film - a protože to hejno skvostů na českém porevolučním kinematografickém rybníce je tak smutně řídké, tenhle jedinečný přírůstek jim já neupřu. ()
Už jste si někdy připadali osamoceni ve světě plném šílenců a zvrhlých existencí, které Vás utvářejí a dělají ve výsledku tím, kým v budoucnu budete? Takový bezútěšný svět si pro nás připravil Julius Ševčík svým Normalem. Impresionistické výjevy v kafkovsky-expresivním panoptiku, jenž oscilují mezi snovou noční můrou a tvrdou realitou přibližující se věci makropulos opulentně zahalené do modravého hávu v němž jsou všechny postavy uzavřené v neproniknutelných bublinách svých existencí. Nelítostný souboj o nevinnost sváděný v žumpě lidské společnosti. Po formální stránce se Normalu nedá vytknout takřka nic. Ševčík si hraje s výtvarnou stylizací od prvního do posledního záběru a po prvotních rozpacích mně snímek uchvátil. Pozoruhodný mi přijde symbolický a náboženský podtext (symbolické předání stigmatického znamení z Kurtenovy ruky, význam jména hlavního hrdiny Justa coby spravedlivého o jehož duši se svádí boj mezi dobrem a zlem).------ Mimo záznam - líbí se mi i myšlenka, která není z mé hlavy, že každá z postav reprezentuje jinou formu - Kurtenova postava - expresionismus, Justova impresionismus a Mariina film noir.------ Příběhová stránka je možná slabší ale díky závěrečnému doslovu, ve kterém dostávají předešlé události nový úhel pohledu, se mi Normal zadřel pod kůži. Rozhodně se jedná o velmi příjemnou změnu oproti milým českým komediím, které jsou ve výsledku myšlenkově prázdnější. A který jiný český film se může pochlubit tím, že se obsahově přiblížil Mlčení jehňátek, byť neúmyslně.9/10 ()
Rodí se zrůdy anebo je tvoříme my? Co to je vlastně NORMAL? Není to Mlčení jehňátek, není to noir a není to blogbuster. Je to mrazivý souboj dvou myslí o snahu prokázat, zda-li ta vrahova je či není NORMALní. Je to Ševčíkova sonda do zákoutí lidské duše, ve snaze najít právě onu NORMALnost mezi šílenstvým, krví a smrtí. Je to herecký koncert abNORMALně vynikajících herců. Je to na tuzemské poměry neNORMALně dokonalá vizuální stránka. Je to příběh o temných zákoutích svědomí a vědomí. Je to valounek ryzího zlata v kupce hnoje. NORMAL je naprosto nový pohled na tuzemskou kinematografii. ()
Film s asi nejprkennějšími hereckými výkony vůbec... režie těžce nezvládnutá a scénář více než blbý. Tenhle film nemá ani hlavu, ani patu. Jediné, co se na filmu dá pochválit je modrý filtr. ()
Na české poměry dost slušné,takový český Hannibal Lecter. ()
Vzhledem ke kladům, kterými se pyšnil Ševčíkův Restart, je jen přirozené, že i Normal stojí především na formální stránce. Scénář není nikterak oslňující, ambice vyprávět realistickou dobovou krimi ustoupily neo noirové stylizaci. Ale je samozřejmě skvělé, že příběh Petera Kürtena inspiroval zrovna tuto partičku tvůrců. Ševčík a Ristera vyznávají videoklipovou estetiku, Muchow neřeší jazz a umělečtí maskéři se neobtěžují líčit a česat tak, aby to celé připomínalo Výmar. Lépe se vzdát kvalitní dobovky, když vám to neleží a natočit si to zcela po svém, než podobnou pecku uvěznit ve statickém divadelním záznamu nebo v televizní inscenaci a odsoudit ji k malému počtu repríz. ()
Jste-li dobře obeznámeni s formálními aspekty dvou nejvýznamnějších avantgardních filmových hnutí dvacátých let, francouzským impresionismem a německým expresionismem, obdivujete-li temnou esenci filmu-noir a nečiní-li vám obtíž orientovat se v záměrně roztříštěné časové kontinuitě a navyknout chladným filtrům, pak budete tzv. "uchcávat" blahem od úvodního zátahu v kostele. Není sporu o tom, že Ševčík zrežíroval jednu z nejuvědomělejších artových záležitostí českého polistopadového filmu. Jsem upřímně rád, že do relikviáře těch nemoha soudobých děl, která významně přispívají k rehabilitaci renomé naší kinematografie za humny i v domáckém klimatu, mohu jeho stylisticky i obsahově vypilované dítko započítat. Po hororech vzešlých z podvědomí Poledňákové, Trošky, Brabce a dalších působí Normal stejně opojně jako žíznivý hlt z nedotčené lesní tůně... ()
Většina lidí čekala mrazivý thriller, nakonec z toho je spíše ambiciózní umělecký film. I tak se mi to ale hodně líbilo. Je sice fakt, že příběh je stejně jako u Restartu úplně jednoduchej a Ševčík se někdy nechává možnáaž moc unést a scény jsou tak zbytečně dlouhý. I tak jsem se ale nenudil, dialogy výborně odsejpaj a i když to třeba Ševčík v některých scénách nezvládá, tak jsou zde i jiné aspekty, které to drží v nadprůměru. Technická stránka je bez debat úžasná a u nás nemám obdoby. Kamera prostě nemá chybu a lepší skladatel než Muchow se u nás v poslední době asi nevyskytuje. Herci jsou také výborní. Milan Kňažko na sebe strhává pozornost od první scény, Pavel Gajdoš příjemně překvapil a Dagmar Havlová také nic nezkazí. Celkově vlastně vznikl "jiný" český film, ale jinak než jsme ze začátku mysleli. I tak jsem ale velice spokojen, Ševčík je stále asi největším českým režisérským talentem a klidně se na to kdykoliv kouknu znova. Což si u moc českých filmů z posledních let neřikám. ()
Normal je rozhodně zajímavý film. Už jen tím, že je tak celkově nenormalně zpracován. Ale ještě než se dostal do kin, tak už měl handicap. A to velký. Velice skvělé trailery. Ty slibovaly více méně nabušenou akci. A pak přišla, (pro někoho), studená sprcha v podobě toho, že Normal je vlastně drama. Ne akce. Ale já tohle nečekal a možná proto jsem byl spokojen. Protože tohle bylo téměř dokonale vykreslení masového vraha. Nevěřil bych, že Kňažko je až takhle dobrý herec… během některých jeho projevů mi dokonce běhala husí kůže po těle… Myslím, že o Českém lvu 2009 za nejlepší mužský herecký výkon v hlavní roli je už rozhodnuto… Pak tu máme obhájce masového vraha, Pavla Gajdoše, pro kterého to byl debut a musím říct, že mě vůbec nezklamal. Zpočátku jsem mu moc nevěřil, ale teď už vím, že ten mladík má něco do sebe. _____ Je zajímavé, jak někteří hodnotí tento film. Furt si stěžujeme, že Češi nedokážou natočit vynikající drama, nebo něco s atmosférou, pak přijde Normal a my ho odsoudíme právě kvůli tomu, že tam bylo moc modré? Ale prosím vás… Za sebe mohu říct, že mě Normal vůbec nezklamal a vysloužil si poctivých 90 %. P. S. Dagmar Havlová to zvládla. ()
Zaujímavé, aké silné slová dokázal Ševčík vložiť do úst "psychopata Kňažka", ktorý svoju úlohu zvládol viac než bravúrne. Inak nesympatická postava slovenskej politiky, mi tak nečakane prišla, ako "jediný" dôvod prečo na na tento snímok siahať. Nie že by nič iné nestálo za pozornosť, no kľudne možno skonštatovať, že byť toto dielo divadelné, len sťažka by ste si vďaka hereckému výkonu či prejavu hlavného "hrdinu", všimli ostatných postáv, ktoré po jeho boku vyzneli viac menej - nijako. Nebyť Kňažka, nebolo by v podobe "Normal", psychologickej drámy ... ()
Úplně zbytečný vizuál kolem jednoduchého příběhu, který na mě nefunguje ani sám o sobě. ()
Člověk by ani nevěřil, že něco takového vzniklo u nás, nebýt známých tváří. Palec nahoru za Milana Kňažka (jeho čeština se slovenským přízvukem ale občas tahala za uši), Pavla Gajdoše, Miroslava Táborského (skvělý) a nakonec i za tu Dášu (takhle má vypadat návrat na filmové plátno). Ohromující vizuální stránku nemá cenu rozebírat, překvapila mě ovšem Muchowova hudba, která byla oproti jeho jiným věcem dost povedená a stylová. Celý Normal tak trochu připomíná Mlčení jehňátek (má do něj sakra daleko, já vím, ale stejně...), z vražedných scén (obzvlášť z malé holčičky) jakespatří mrazí... Škoda, že to všechno bylo tak moc hezky natočené, až to vypadalo trochu uměle - nereálně. Nicméně i tak dávám čtyři poctivé hvězdice. Na české poměry nadprůměr, ale ve srovnání s tím, co se točí jinde, je Normal v podstatě obyčejný příběh v nádherném balení. ()
"Co vy víte o hrůze?" Skoro až černobíle natočené podobenství o Düsseldorfském netvorovi, jinak u nás málo známém vrahovi, který své zrůdnosti prováděl v první polovině minulého století. A rozhodně se neštítil vůbec ničeho. Film Normal, vycházející převážně z divadelní hry, si možná zachoval strohost scény i dialogů, ale o to víc nám to vynahrazuje obrazovou formou, podobnou filmům z oněch dob, tak i výborným hudebním podkresem Honzy Muchowa. Milan Kňažko svého gentlemana-bestii pojal decentně, ale přesto mi z jeho poklidného vyprávění chvílemi přeběhl mráz po zádech,.Působil pokojně, jak nějaký hodný soused od vedle, kterému byste svěřili děti na hlídání, a přitom je vně neskonale zrůdný. A Pavel Gajdoš, pro mě velká neznámá, se se svou první velkou rolí popasoval taky na výbornou. Pro český film mám slabost a bohužel ne každý rok se něco zajímavého urodí. Normal se povedl, ale zjevně není všem po chuti. I proto nadhodnocuji o jednu hvězdu, byť vím, že lecjaké chyby se tam najdou. PS: Pokud se chcete o postavě Petera Kürtena dozvědět více, tak vás zvu k sobě do deníčku, kde se o něm ve speciálu Film versus realita dočtete více .. ()
Surealistická sonda do života lidí, kteří mají co do činění se sériovými či masovými vrahy, ať už se jedná o advokáty (v tomto případě), kriminalisty, či pozůstalé obětí. Normal mě dostal, a to tvrdě. Sám jsem se v sále nepřestával divit, co ve mě vyvolává kompozice někdy až příliš drsných obrazů a dialogů. Ševčíkovi mohu jen mohutně potřást pravicí a těšit se na jeho další počin. Byl to neopakovatelný zážitek (hlavně na české poměry!), ale stejně jako si výbornou knihu přečtu jen jednou, protože spousta dalších na mne čeká, tak i Normal v dohlednu napodruhé určitě neplánuji. ()
Normal je dům z písku na slaměných základech. Velkým příběhem obdařený, ale prd říkající. Český film si to pamalým krokem šine do světa, huráá, ale chce to ještě čas, než budeme dalším Koljou! Až se tak stane, chci být u toho. A Pavle Gajdoši, tebe chci vidět na prknech, které znamenají svět. Máš na to kluku jeden ušatej, noirovskej! ()
Poněkud pomíjivý příběh. Na českém poli naprosto vyjímečný, o tom není sporu, kamera byla úžasná a plejáda neohleděných herců je také jednou z kvalit, avšak musím říct, že scénář malinko pokulhává. Normal měl být příběhem vraha a ne jeho obhájce. Promítání jsem si ale vychutnala. Mrazilo mě, naskakovala mi husí kůže a vizuální stránky jsem se nemohla nabažit. ()
Vizuálně nabušený, příběhově slabší snímek. Vítězství formy nad obsahem? A co, nevadí mi to u filmů made in USA a u Normalu tuplem ne. Herci se snaží (na Gajdošovi je sice znát že debutuje) a Ševčík má v hlavě tolik nápadů, že by to vydalo na další dva filmy. Normal sice není až tak strhující ani šokující, nicméně si nevzpomínám, kdy naposledy jsem viděl ČESKÝ thriller, za který bych se nemusel stydět. Normal není pokus, jež zůstal na půli cesty. Je to plnohodnotný film, jen s občasnými dějovými přehmaty. ()
Impozantní vizuál, ledově klidná modř, tak chladná, jako jak jen může být, právě taková brilantně dokresluje atmosféru příběhu, kde se mezi sebou tříští případ Düsseldorfského netvora a snaha o psychologickou kresbu mladého a emocionálně nejistého advokáta. Škoda, že případu samotnému nebylo věnováno více času a prostoru a taky toho, že se Ševčík až moc ukájel v artovinách a spáchal pár věcí, které by si mohl odpustit, pořád je to ale pro mě výborný film, který jsem viděl několikrát a pokaždé mě baví, i kdyby jen kvůli výtečnému vizuálu, který dává vyniknout i jinak ničím nezajímavým scenériím, které spočívají v pár místnostech a jednom výtečně zahraném magorovi. ()
Impresionistický neo-noir se vším v šudy v českém stylu. Ale jo, filtry a efekty, to by slo, herci taky, ale jako variace na Mlčení jehňátek fakt ne! ()
Film si hrál na něco na co neměl, nic proti hercům, ale prostě mě to nějak nevzalo. Nevcítil jsem se do situace, jakoby vše šlo mimo mě a já se díval na polozajímavý dokument. Dialogy byly fakt hrozné. Jediné plus za kameru. Jinak jsem se na to fakt těšil, škoda. ()
Reklama