Réžia:
Michael HanekeScenár:
Michael HanekeKamera:
Christian BergerHrajú:
Ulrich Tukur, Susanne Lothar, Rainer Bock, Christian Friedel, Leonard Proxauf, Leonie Benesch, Burghart Klaußner, Steffi Kühnert, Michael Schenk (viac)Obsahy(2)
Tajemná historie ožívá ve vyprávění bývalého venkovského učitele, který byl přímým svědkem podivných událostí, jež se odehrály několik měsíců před vypuknutím první světové války v jedné severoněmecké vesnici. Vše začalo jednoho letního dne. Jediný doktor v kraji byl zraněn při pádu z koně. Následoval baronův synek, kterého našli zbitého před dveřmi zámku. Podivné a zdánlivě neopodstatněné násilné činy narůstají a s nimi i napětí ve vesnici, kde si lidé pomalu přestávají věřit. Přísná výchova a pevná společenská hierarchie se začínají otřásat ve svých základech a na povrch vyplouvají tutlané konflikty mezi chudými a bohatými, zneužívanými posluhovačkami a jejich pány či dětmi a přísnými rodiči. Až pozdě začne být obyvatelům vesnice jasné, že násilí se rodí přímo v jejich středu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (412)
Že je Bílá stuha chladná? Tak proč je tak těžké se od ní odtrhnout? Všechno to trýznivé se krčí pod povrchem a právě proto je ten film tak palčivý. Haneke hledá kořeny lidské krutosti ve společnosti pohřbené pod nánosem přesudků a pokrytectví, nic netahá na přímé světlo a přece nemá slitování. A když to celé skončí, pocit svědění, které se nedá podrbat (protože je přece pod povrchem) přetrvává a mozkové závity šrotují s dlouhou setrvačností. Haneke je ve svých filmových vivisekcích poctivý a neústupný, ale to není totéž co bezcitný. Konkrétně v Bílé stuze mi dost připomněl podobně neohrožené a přitom krutě poetické "vymítání mýtů" Güntera Grasse. A formálně je to taky úžasný zážitek. Haneke u mě znovu boduje. ()
Že by přísná a pedantská výchova něměckých dětí byla zárodkem toho zla, které se naplno projevilo ve třicátých a čtyřicátých letech 20.století za fašistického Německa, kdy už byly tyto děti dospělé? Je to možné, že to k tomu přispělo. Hlavně děti vychovávané u správce-pastora k tomu byly systematicky vedeny. Na první pohled zdlouhavý a nudný film, kde se toho zas tak moc neděje. Ale už na ten druhý pohled je všechno jinak. Pod povrchem zdánlivého klidu v jedné německé vesnici začátkem 20.století je něco skrytého. Přes dlouhou stopáž je to zajímavý a dobře natočený film. Jen kvůli nejasnému závěru nedávám plný počet hvězd. ()
Tento film má veľmi sľubný začiatok. Po sľubnom začiatku pokračuje stále na dobrej úrovni, až dôjde ku koncu, ktorý je takmer až úder pod pás diváka. Nie je totiž ťažké vymyslieť zaujímavú zápletku, ktorá nemá žiadne rozuzlenie alebo vysvetlenie. Napriek tomu, že Das Weiße Band sa dobre sleduje a film uspokojuje ako po formálnej, tak i obsahovej stránke, koniec je sklamaním, ktoré znižuje pôžitok celého filmu – aspoň tak to bolo v mojom prípade. ()
Fuj, takhle ponurou atmosféru už jsem dlouho nezažila. 138 minut uteklo jako nic a i když se občas zdánlivě nic nedělo nebo se děly samé příjemné věci, napětí stále sálalo z každé minuty. A že smradi jsou smradi, o tom žádná... ()
Žádné karikatury, ale psychologicky velmi přesvědčivé. Až mrazivé, za jakou cenu je možné obětovat osobní vztah principům. A že se jich v tom jednom městečku sešlo tolik, tedy vlastně ani jeden z těch protagonistů nebyl vlídný, lidský, chápavý, milující, jen ten mladý učitel. Jistě, je to koncentrát charakterů, které pomohly zrodit nacismus. Poselství chápu nadčasově jako odpověď na to, jak mohli právě ti slušní, počestní, být dozorci a veliteli koncentračních táborů. A nemyslím tím, jen to, co se dělo v Německu za druhé světové války. ()
Abych byl upřímný, čekal jsem od nenávistného napětí a temnou atmosférou mnohem víc. Ano, momenty tam byly, kdy to bylo dost zlé a neférové (nejlepší je za mě scéna doktora a porodní báby), ale na to, než přišly, jsme museli čekat neskutečně dlouho, a jakmile se objevily, hned to zase bylo tu tam. Existují filmy s mnohem lepšími rozbroji a intenzivním napětím. Hlavní postava byla taková zvláštní a její linka mi moc podstatná nepřišla. Čekal jsem rozhodně víc a konec mi přišel utnutý a nijaký. Doufal jsem v nějakou hlubokou pointu nebo finální scénu. Rozumím tomu, že to znamená, že neshody a krutosti se budou dít pořád, ale moc extra to na mě z filmu nezapůsobilo. Vyhodnocení: Jakmile jsem zjistil, že to režíroval režisér Funny Games, došlo mi, proč to se svým skvělým potenciálem nedosáhlo takových kvalit ()
Hm.. Tak týmto Haneke dokázal, že vie vytvoriť doslova hustú atmosféru aj bez explicitného vyjadrenia násilia.. Môj obdiv k jeho dôrazu na psychológiu postáv stále rastie. ()
Vizuálně neobyčejně silný snímek s dusnou atmosférou. Napětím jsem si hryzla nehty a tím víc mě mrzí, že ty okousané nehty je jediné co mi po projekci zbylo. ()
jo! (každý si udělejte obrázek sám.) ()
A ani vlastne ani dobre neviem prečo. Snáď za autentickosť.... ()
Nejdokonalejší herecký koncert, jaký jsem v poslední době viděl. Bez výjimky. Jen těžko se mi tento film popisuje, svá slova bych omezil na vřelé doporučení "musíte vidět". Černobílá sonda do života zásadových, maximálně slušných a dobře vychovaných lidí dobrých mravů ukáže že tyhle vlastnosti jsou jen slupkou, která když se poodkreje, vyleze hromada vlastností, jaké jsou v lidech hluboce vžity, byly, jsou a budou. Film boduje především v tom, v jakém světle prezentuje 1) děti a rodinu (držící pospolu, bezbřehá víra v naprostou čistotu a nevinnost svých potomků) 2) tvrdou výchovu (zakrývající a neřešící problémy) 3) náboženství 4) sociální rozdíly. V čem opravdu vítězí, je bezchybná práce všech herců, zejména klobouk dolů a poklona před dětskými herci. Tohle se fakt nevidí. Díky tomu působí film zcela autenticky a dokumentárně. 90%. Viděno v kině v rámci projektu 100 / 2010. ()
Drama ve své nejčistší podobě. Zápletka filmu není důležitá, jelikož jejím vyřešením se pro diváka nic nezmění. Divák se tak může zaměřit na sledování prostých životů obyvatel jedné vesnice v době před první světovou válkou, vychutnávat jednotlivé dialogy a sledovat jak akce jednoho vyvolá reakci druhého, aniž by vůbec o sobě věděli navzájem. ()
Tempo pomalé, ale film zaujme hneď od začiatku, pretože jasne cítiť atmosféru strachu, dohadov, nenávisti i zloby a vy stále čakáte, čo sa bude diať a či sa niečo z ponúknutého a dejovo pochmúrneho klbka ľudských osudov v najbližších minútach rozuzlí. Film je celkom surový, i keď nie priamo vizuálne. Surový je najmä k osudu jednotlivých postáv, ktorých psychické rozpoloženie väčšinou vyústi k tragédii, ktorú nepredvídate. Film o nevinnosti, krutosti, smrti i o rozdieloch jednotlivých spoločenských vrstiev, kde spoločným znakom je krutá realita i nepochopenie. Haneke film natiahol cez dve hodiny, či ho však dopozeráte a zaujme vás rozhodnú už prvé minúty, kde presne vycítite čo od tejto čiernobielej drámy môžte čakať. Ak budete film pozerať v nemčine ako ja, spomínaná tvrdosť filmu bude určite ešte citeľnejšia. Napriek kvalitne odvedenej filmarčine a netuctovému zážitku mi tu však na filme tohto typu chýbala jedná malinká vec. Tou je, že sa mi nevryl až tak pod kožu tým, že by ma prekvapil niečim o čom by som ešte aspoň hodinku po filme rozmýšľal ,,prečo a ako" napriek nie celkom jednoznačnému záveru. Napriek tomu počas filmu celkom silný zážitok, nič čo by som však chcel nutne vidieť znovu, film na sobotný filmový večer to rozhodne nie je :-). Hodnotenie: 80% ()
Hanekemu to tady více sluší než ve Funny games, za což jsem mu již odpustil. Na plný počet to však není, protože vyvrcholení (filmu) se u mě nekonalo. Jako by se film lekl své délky a konec zbrkle uspěchal.Avšak role dětí a výprava geniální. ()
Stalo sa vám niekedy pri sledovaní filmu, že by vám ostával rozum stáť nad castingom úplne všetkých hercov? Mne sa to stalo pri tomto Hanekeho diele. Typovo presní herci a ich excelentné výkony, kostýmy, výprava, exteriéry, to všetko dotvára správne a skvele vykreslenú atmosféru začiatku 20. storočia. Film, ktorý sa vďaka silnému príbehu vcucne pod kožu a nechce len tak ľahko vyliezť. ()
Chytrý tah od Hanekeho, takhle se schovat za formu. Vyhodit hudbu, nasadit černobílý look, naaranžovat až fotografické scény před statickou kameru, občas to nasnímat zpoza rohu, nebo co, přímo přes zeď, výrazné scény protahovat a protahovat, abychom náhodou neminuli poselství, které je...prvoplánovité, šablonovité a...plytké. Hanekeho premisa o absolutním přenášení hříchů z jednoho pokolení na druhé, bez ohledu, zda jste baron, vesničan nebo místní bezdomovec, je hrozně zjednodušující, nic nevysvětlující a daná, Haneke má názor, chce ho sdělit, daří se mu to, ale dělá to prostřednictvím postav, které jsou všechny jak přes kopírák, nikam se nevyvíjí, nikam nesměřují...Bílá stuha nevypráví o zlu a bezpráví v bezútěšném vesnickém zapadákově, ale pouze podává svědectví o Hanekeho posedlosti a uvěznění ve vymyšleném světě. Všichni máme své divné a lehce zvrácené fantazie, ale většina z nás má dostatek soudnosti, aby jimi neobtěžovala okolí. Ne proto, že jsou zvrácené a drastické, ale proto, že jsou zároveň ve většině případů také poněkud hloupé. Zlo v Bílé stuze nemá opodstatnění, jde o artové, umělecké zlo, vymyšlené Hanekem. Je to podobenství? Určitě. Je banální? A jak! Bylo nutné jej sdělovat na poli 138 minut? Ehmm. No a Haneke jako vypravěč, to už je téměř oxymorón. Vysvětlení, které učitel na konci nabídne, je hřeb do rakve pokusu o příběh, protože, inu, protože fakta, z nichž by učitel svůj závěr mohl vyvodit, známe my, jako diváci. Ale nezná je učitel. Forma a obsah jsou zcela podřízené předem dané pointě, ke které se Haneke nedopracuje, ale kterou prostě razí od první minuty do poslední. Výsměch dramaturgii, scénografii a všem dalším drobnostem, které tvoří film. Záměrný? Inu, svým způsobem určitě. No a? Vysoké hodnocení chápu, ale nesouhlasím s ním. 50%. Nanejvýš. Za odvahu. Zde zmiňované Je třeba zabít Sekala je skutečně velice dobrý příklad, jak na toto téma natočit dobrý film. Nebo přinejmenším film. Ne režisérskou bezobsažnou fantazijní onanii. ()
Drsné. Syrové. Německé. Až na dřeň. ()
Co bylo tohle za film? Městečko Twin Peaks po německu? Film o jedné vesničce, kde se pod povrchem spořádaného života skrývá obrovský hnus, nenávist, despocie a zneužívání. Ve filmu sledujeme vzpomínky jednoho postaršího krejčího, který pracoval jako vesnický učitel v jedné vesnici a seznámil se zde se svou snoubenkou, mladou chůvou Evou. Jedná se o fiktivní protestantskou vesnici Eichwald v severním Německu a děj se odehrává mezi červencem 1913 a srpnem 1914. Místní pastor, lékař a baron vládnou místním ženám, dětem a rolníkům. Pastor je puritán a vede hodiny biřmování a své děti vychovává tvrdou rukou a trestá je za sebemenší prohřešek. Když něco provedou, tak musí nosit bílou stuhu jako vzpomínku na svou nevinnost a čistotu, od které se vzdálili. Syn se přizná k „nečistému“ dotýkání, a tak musí být jeho ruce každý večer přivázány k rámu postele. Doktor je vdovec, který se chová ke svým dětem lépe, ale zase ponižuje a zneužívá svou hospodyni, ne moc pohlednou porodní asistentku, a také sexuálně zneužívá svou dospívající dceru. Baron je pánem panství a zajišťuje pro vesničany dožínkové slavnosti. Jeho malý syn je zraněn neznámým útočníkem, a tak baron propustí Evu bez zjevného důvodu. Přesto však baron hájí bezúhonnost starého farmáře, jehož syn zničil baronovo pole se zelím. Učitel se spřátelí s Evou, která je bez práce a o vánočních prázdninách navštíví její rodný dům, požádá otce o její ruku a dostane neochotné svolení ke sňatku, ale až po roční zkušební době. Ve vesnici se dějí nevysvětlitelné nehody. Mezi dvěma stromy je natažen drát, který způsobí doktorovi pád z koně. Farmářova žena umírá na pile, když se pod ní propadne shnilá podlaha, její syn zničí baronovo pole a její manžel se po nějaké době oběsí. Baronův syn Sygi se pohřešuje během dožínek a další den je nalezen na pile, svázaný a zbitý. Na panství také shoří stodola. Baronka řekne svému manželovi, že je zamilovaná do jiného muže. Pastor ve třídě během přijímání veřejně kárá svou dceru, která během toho omdlí. Pak se mu pomstí tím, že zabije jeho papouška a pastor jej najde probodnutého nůžkami ve tvaru kříže. Dcera správce na baronově statku měla sen, ve kterém se jí zdálo o tom, že postižený syn porodní báby Karli byl zmlácen, a to se také později ukáže jako skutečnost. Chlapec byl napaden, téměř oslepen a byl nalezen v noci s odkazem citujícím Exodus 20:5. Baronův sluha pak brutálně zmlátí svého syna za to, že ukradl Sigimu u vody jeho flétnu. Porodní bába naléhavě požaduje, aby jí učitel půjčil kolo, protože ví, kdo napadl jejího syna a chce to nahlásit na policii. Ona a její syn, stejně jako doktor a jeho rodina náhle zmizí. Učitel začíná mít čím dál větší podezření ohledně toho, kdo spáchal všechny ty incidenty ve vesnici. Podle něj to byly pastorovy děti a jeho studenti, protože vždy se vyskytovali někde poblíž a měli informace, které nikdo jiný, než pachatel nemohl mít. Pastor je uražen a vyhrožuje učiteli udáním. Film končí začátkem první světové války, ve vesnici je neklid, události nebyly vysvětleny a vypravěč opouští Eichwald. No, čekal jsem to teda lepší a zajímavější, ale místy se to vleklo a já se ztrácel v ději a na rozdíl od pana učitele jsem do poslední chvíle nevěděl, kdo stojí za těmi nehodami ve vesnici. Zkrátka je to film, ve kterém hodný pan učitel vypráví o tom, jak navštívil jednu falešně spořádanou vesnici, kde vládnou doktor, pastor a baron, a našel si mladší snoubenku. () (menej) (viac)
Dokonalá atmosféra. Krásně naznačené charaktery postav. Dokonale vylíčená jedna forma zvrhlé protestantské výchovy bez jakkoliv projeveného citu. Vzhledem k absenci veřejných emocí mohl kdokoliv udělat cokoliv. Věřili byste tomu. Věřili byste tomu, že ještě něco následovalo. Něco muselo následovat. Takto to přece nemůže skončit... ()
Konečne sa Biela stuha dostala i do nášho zapadnutého kina. Veľmi som sa tešil na to čo na nás zasa našil obľúbenec Haneke. Pár minút pred filmom som si uvedomil tú dĺžku filmu a vôbec som nebol presvedčený či to zvládnem do konca bez návštevy toalety. Ešte pri začiatočných titulkoch som váhal o svojej výdrži. Prvý záber začína rozprávačom ktorým je mladý miestny učiteľ ktorý akoby len spomínal v pozadí "Nie som si istý či je pravda všetko čo vám idem rozpovedať niečo poznám iba s počutia a nezúčastnil som sa toho" v tom momente páda miestny lekár s koňa a je ťažko zranený. To nám beží ešťe len 2 minúta filmu. S pádom s koňa sa spustí obrovská lavína udalostí ktorá už dlho bublala pod povrchom miestnej dediny a do ktorej akoby boli zapletené prevažne deti. Nádherné čiernobiele dielo akoby plachtí 144 minút bez toho že by som sa čo i len trošku nudil. Haneke pôvodne natočil material na 210 minút pre televíziu ale akosi sa s TV nedokázal dohodnúť. Rozhodol sa to zostrihať a je tom tam troška cítiť z vykreslenia niektorých hrdinov. Snáď niekde na špecialnej DVD verzii sa toho dožijeme celého. Ale i tak atmosféra vystihujúca príchod pekla je vo filme veľmi silno zasiata, pocit všeobecnej krivdy a sebatrýznenia privedený do dokonalosti. Už sa teším na zopáčko.... ()
Reklama