![všetky plagáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/018/18761_85dec5.jpg)
Réžia:
Jan Valášek st.Scenár:
Vladimír KalinaKamera:
Jan StallichHudba:
Miloš VacekHrajú:
Dáša Beranová, Jan Valášek ml., Michal Pospíšil, Simona Uhlířová, Karolina Slunéčková, Vladimír Menšík, Miloš Kopecký, Zdeněk Braunschläger, Lubomír Bryg (viac)Obsahy(1)
Hudební anekdota o tom, jak vyměnit bratříčka za kocoura. Honzík vymění svého čtyřletého bratříčka Míšu za kocoura Kajetána. Kocour je ale kradený. Děvčátko, které kocoura vymění, se jmenuje Dominika a má ke všemu svátek. Protože rodiče Honzíka a Míši pochopitelně chtějí svého malého synka zpátky a protože Honzík vůbec netuší, kde Dominika bydlí, vydají se ji hledat. Když se jim to nedaří, požádají o pomoc policii. Po Dominice a Míšovi začne pátrat dvanáct legračních detektivů v nejrůznějších převlecích. Hledají po ulicích, na výstavě exotického ptactva, dokonce i na pouti, kde si zatím zmizelé děti báječně užívají... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (17)
Nezvyklý až bizarní snímek pro děti. Dospělým vstup zakázán. 1) Děj je hrozný, režie nudná._____ 2) Zajímavé taneční a pěvecké vložky._____ 3) Zaujaly mě, pravda, rozjásané sídlištní reálie, songy a tanečky, ale ne nadlouho._____ 4) Vtipný koment: pytlík...****. ()
Z jinak nezávadného dětského filmu/muzikálu až moc ční povinný dobový optimismus...a to tak, že vypadá, jako že byl natočen o dekádu dřív... ()
Dominika je rozená podnikatelka! Skvěle zvládá směnný obchod (výměnu nalezeného kocoura za adoptivního brášku), ví, jak si zajistit dostatek finančních prostředků (prodej balónků), aby uspokojila své i bráškovi potřeby (pouťové atrakce). Dnes by ve svých nějakých 55 letech zastává zřejmě vysokou manažérskou pozici. Ale vraťme se k filmu. V 60. a 70. letech vznikalo poměrně dost filmů pro děti. Krom Věry Plívové-Šimkové a Karla Kachyni tu bylo několik dalších autorů, kteří tak nevynikli. V případě Jana Valáška je to i tím, že zemřel v mladém věku. I tak stihnul pěknou řádku filmů. U Dominiky vsadil na nadsázku (dozorce na výstavě, skupinka detektivů), hudební doprovod a taneční kreace. Jak je patrno z komentářů i z hodnocení, může pro dnešního diváka působit nezajímavě, ale pro děti v době vzniku, to byla zcela jistě pecka. Zbytečně podhodnocený snímek, který má i po letach svůj půvab a dnes navíc i cennou dokumentární hodnotu. ()
Když má svátek Dominika aneb co zavinil kocour Kajetán, toť celý název tohoto tak trochu zapomenutého filmu z r. 1967. Cílovou skupinou diváků jsou zde malé děti, kterým se přizpůsobuje prostinký děj i stopáž jedné hodiny, což je přesně doba, po kterou dítě udrží svou pozornost jedním směrem. Řekl bych, že je to dílko, které neurazí ani nenadchne - současným dětem to už asi mnoho neřekne, a dospělí ocení tak nanejvýš autentickou atmosféru 60. let s dobovou módou, auty apod. Hudební čísla jsou poměrně příjemná, stejně jako dětští i dospělí herci. Nápad s barevnými filtry mi připomněl film "Až přijde kocour" z r. 1963 a dětská "pouliční kapela" zase snímek "Starci na chmelu" z r. 1964. Sympatické je, že je Dominika prosta jakékoli politiky - nezazní zde například žádná "soudružka učitelka", bez které se neobešla většina dětských filmů z pozdější normalizace, apod. Srovnáme-li ale tento film třeba s dětskou tvorbou Jiřího Trnky, vysvitne, že je Dominika prostoduchá, až pitomoučká, za zhlédnutí proto už snad ani nestojí. A mimochodem jedna zajímavost závěrem: název filmu je zvláštní, protože v českém kalendáři Dominika chybí, a Dominiky slaví svátek 4. srpna jako Dominik. ()
Pracovní název filmu Zázraky se nepůjčují. Veselý příběh o dětech, co si plní své sny, to vše podpořeno krásnou hudbou Miloše Vacka. Celá řada známých a populárních herců v malých rolích filmu, kde prim hrají děti. A moc dobře. ()
Ta malá holčička mě opravdu štvala, asi to bylo tím, že už dávno nejsem dítě a nemám tu čistou schopnost vidět svět okolo sebe dětskýma očima. Přišlo mi to celé až moc sluníčkové a rozjásané, ale to bylo dobou vzniku. Zápletka nebyla špatná. V jednom dni se toho dá stihnout a zažít hodně. Přemýšlela jsem, kde se asi v Praze natáčelo a jak moc se ta místa do dnešní doby změnila a jestli stojí za návštěvu.Vršovická vodárna v Michli je zajímavá stavba. ()
Umelohmotny rodinny film, ktory nic neukazal, ani pooriadny humor, ani herecke vykony, proste nic . 20 % ()
Tak scenar je zcela mimo, cele to pusobi groteskne, coz je asi zamer. Nekterym detem se to mozna bude libit i dnes, spousta barev, pisnicek, kocicka... ()
Lostomilé, škoda že mi není pět :) ()
Z tohoto dětského filmu mám rozporuplné pocity. Chvílemi jsem se sice zasmál, ale většina situací mě spíš iritovala. Předně podotýkám, že odjakživa nesnáším muzikály a podobně rozjuchané záležitosti, takže zpívané a taneční pasáže na mě působily vyloženě jako rušivý element. Stejně tak skupina detektivů pátrající po Dominice je tu spíš otravná než vtipná. Co mě alespoň trochu pobavilo byly scény z výstavy, zejména s Vladimírem Hrubým v roli chovatele a s vrátným Lipským, kterému sice neproklouzne ani myš, zato vynalézavá Dominika hned několikrát. Shlédnout se to dalo, ale skrze ty hudební vsuvky to na víc jak velmi slabý průměr není. 40% ()
Někomu by třeba film připadal z hodnotového hlediska poněkud pochybný, protože malá Dominika nejprve ukradne kocoura, pak i koloběžku, navíc se zadarmo proplíží na výstavu a nic se jí nestalo. Ale je nutné si uvědomit, jaká byla tehdy doba... Dominika zkrátka v praxi uplatňovala komunistický ideál "každý podle svých schopností, každému podle jeho potřeb", ona ty věci přeci potřebovala, tak co. Jinak hodnocení tohoto filmu na zdejší databázi mi přijde nespravedlivě nízké. Za prvé, v úvodu snímku bylo jasně napsáno, že se jedná o dílo pro děti a dospělým je vstup zakázán. By mě zajímalo, kolik je mezi hodnotícími uživateli dětí, určitě málo, a navíc i ty se stoprocentně považují za dospělé. Za druhé film oplývá výbornými nápady, jako výměnou kluka za kocoura, nalívání mlíka místo do misky do boty atd. No a za třetí vizuální stránka filmu, kdy barvy, paneláky a automobiloví veteráni působí jako živí. ()
Shlednuto ze studijnich duvodu. Je to primarne urceno detem, ale nejsem si jisty ani tim... :-) ()
Uvítání velikým nápisem „POUZE PRO MALÉ – VELKÝM VSTUP ZAKÁZÁN“ Omlouvám se, ale tento zákaz jsem ze studijních důvodů porušil. Díky deliktu jsem shlédl takový malý skvost. Skvělý hlídač Lipský s perfektní výslovností tvrdého Y: „Mě neproklouzne ani MYŠ!“ Opravdu krásná hudba i texty: „…ozvěno pojď se mnou ven. - Nemohu je přece den. - Poběž se mnou do léta. - Nejde to, jsem zakletá. - Poběž na dvůr, to se smí. - Uhasla bych v přízemí.“ Povedená taneční čísla jak dětí tak dospělých. Choreograf Pavel Šmok. Přítomností potěší a překvapí plejáda známých herců a komiků. Děti hrají výborně. Líbila se mi Dominika i syn režiséra Honzík Valášek. Hlášky: „Nevrátila se už moje andulka Pipinka?“ „Bohužel Fifinka se ještě nevrátila.“ Symbolika: 33: „To moje andulka Pipinka už třikrát, třikrát vyhrála první cenu.“ „A teď zkusíme násobilku: 3 x 3.“ Uprostřed léta jsou připomenuty Vánoce: „Hoj ty Štědrý večere, ty tajemný svátku…“ ()
U dětských filmů jsem se většinou nudila.U tohoto jsem měla i obavy, když na začátku stál slogan: Pouze pro děti. Velkým vstup zákázan. Ale ten film byl výborný. Moc se mi líbilo jak Dáša Beranová dělala chlapečkovi osobního strážce aby na něj detektivové nevyzráli. A to byla taky ještě dítě. Ale zvládla to perfektně. Takové filmy já miluji. :-)))) ()
Film pro ty nejmenší děti proložený písničkami. Vcelku dobrá zápletka o výměně bratříčka za kocoura je ovšem nedostatečně rozvedena a celkově nevyužije potenciálu, který v sobě má. V rolích dospělých zaujme J.Hlinomaz jako obsluha kropícího vozu, V.Menšík jako tatínek ztraceného dítěte a L.Lipský jako hlídač na výstavě ptactva. ()
Když jsou tam dospělí, tak je to legrace, ale jinak je to děs běs. Ovšem, s pěknou písničkou. Jednou. Dvacet hlavně panu Menšíkovi, ale i dalším dospělým. ()
Film je sice o dětech, ale na jejich hereckých výkonech rozhodně nestojí. Jejich patálie se tak nějak nenápadně točí kolem dospělých (zkušených herců), kteří zde můžou nenásilně hrát svoje party. Filmy, točené před 68 mají svoje kouzlo v podobě snah udělat ten socialistický svět tak nějak barevnější, lidštější, což po okupaci skončilo a točily se už jen filmy syrové, nekouzelné a tak nějak smutné a vnitřně prázdné. ()
Reklama