Réžia:
Michelangelo AntonioniKamera:
Luciano TovoliHudba:
Ivan VandorHrajú:
Jack Nicholson, Maria Schneider, Ian Hendry, Steven Berkoff, Ambroise Bia, José María Caffarel, Ángel del Pozo, Jean-Baptiste Tiemele, Jenny Runacre (viac)Obsahy(2)
Co se týče dějové zápletky, jedno z Antonioniho nejatraktivnějších děl. Přitom dramatičnost příběhu nejde na úkor režisérových tradičních filozoficko-existenciálních přesahů, z nichž je tentokrát vyzdvižena myšlenka sociální podmíněnosti lidského konání a existence. Novinář David si uvědomuje „jepičí osud“ svého pracovního úsilí i neutěšenost soukromého života. Záhy po výměně pasů zjišťuje, že se ocitá ve vleku nebezpečných událostí odvíjejících se od jeho nové totožnosti prodejce zbraní. Opojení z příslibu náhle nabyté svobody střídá prohlubující se frustrace. Téměř bez použití subjektivních pohledů nám kamera přináší obrazové „zpravodajství“ o Davidově útěku před vlastní minulostí a vypůjčenou přítomností. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (77)
Z terénu na suchu. Na samotě. Hloub, do proudu, k pramenu bytí. Host po hotelích cizoty, začarované, zrcadlící krajiny. Přes recepci prázdných niter, jiter. Éterem opakovaného déjá vu. Formát živlů umírněný. Klient nové identity, nové epochy. Ztepilý totem osvícený vědomím, slečnou společnicí, rozmarýnkou života. Unaven, opouští sám sebe, mění exteriér, ale interiér interiérem zůstane. Prchavé cestě člověka na křižovatce, zákon přírody se nevyhne. ()
Jeden z filmových restů, který jsem měl. Antonioniho Zvětšenina na legendárního Jacka Nicholsona prý udělala velký dojem, byl tak rád, že spolu mohli spolupracovat na tomhle pomalém, minimalistickém a odosobněném kousku kombinujícím realitu a imaginaci. Novinář David využije náhodné smrti obchodníka se zbraněmi a rozhodne se vzít na sebe jeho úlohu. Prchá před svými problémy přes polovinu Evropy, aby mu nová identita přinesla další. Nicholson dokázal oživit postavu, která je (při vší úctě k tvůrcům) jen matně načrtnutá, výsledek upoutá jen velmi sporadicky, děj je nesouvislý, jiskření mezi ním a (v reálném životě expřítelkyní) Marií Schneider krapet mdlé. Za mě rozpačitý zážitek. ()
Neviem prečo som od tohto filmu očakával niečo úplne iné. Sklamaný som síce nebol, avšak dejom ma Povolanie: Reportér príliš nestrhol. Každopádne som si nesmierne užil Barcelonu a tento film považujem aj za reklamu na toto mesto, respektíve na návštevu tohto krásneho kúta sveta. Nicholson snáď nikdy nebol takto umiernený, ale ide o dôkaz, že zvládne každú hereckú polohu. Ak ale očakávate od filmu, ktorý vám vďaka zápletke sľubuje napínavý a extrémny dejový spád, niečo presne odlišné, tak ste doma, asi ako v prípade Jarmuschových Hraníc ovládania. Čo ale neznamená, že ide o nudu, to v žiadnom prípade. ()
Chytí, nepustí a hlodá a hlodá a hlodá. Dozrieva v obraz, ktorý čím je jasnejší, tým je strašnejší, ale už to nezastavíte... Opil som sa v snahe nájsť tie správne slová a teraz si utieram slzy (doslova). Vyprahlé, bez cieľa, unavené, stratené. Bez ozajstnej vôle, bez záblesku nádeje. Svinsky kurva brilantne zrežírované. A tá Schneider, to zjavenie, na čo tam bola? Aby to už vôbec nešlo rozdýchať?! Sartre, Camus a spol. by si lebedili, ja sa plazím do kúta, kde v prenatálnej polohe s palcom v puse strávim dnešnú noc. Ale inak vďaka - vďaka za takýto zážitok! [100%] ()
Jacka Nicholsona bezmezně zbožňuji, ovšem Antonioni je pro mě těžký tvůrce, jehož filmy bývají těžko stravitelné. A musím přiznat, že u Povolání: Reportér jsem měl co dělat, abych udržel pozornost. Možná tohle plouživé existenciální drama docením někdy v budoucnu, ale zatím dávám jen takové lhostejné, neúčastněné hodnocení. ()
Galéria (57)
Zaujímavosti (8)
- Recepčným v hoteli Oriente v Barcelone v Španielsku je Joan Gaspart, syn rovnomenného hotelového magnáta, ktorý sa neskôr stal prezidentom FC Barcelona. (Bilkiz)
- Maria Schneider nejdříve svou roli odmítla. Natáčení poté bylo odloženo na několik týdnů, než herečka změnila názor. (Terva)
- Michelangelo Antonioni pôvodne chcel v hlavnej role Donalda Sutherlanda. (Bilkiz)
Reklama