Réžia:
Jean BeckerKamera:
Arthur CloquetHudba:
Alain GoraguerHrajú:
Albert Dupontel, Pierre Vaneck, Marie-Josée Croze, Cristiana Réali, Mathias Mlekuz, Alessandra Martines, Claire Nebout, François Marthouret (viac)Obsahy(2)
Čtyřicátník Antoine má vše, co by si šťastný muž mohl přát - krásnou manželku, rozkošné dětičky, perspektivní práci, přátele, na něž se může vždy spolehnout, velký dům a dostatek peněz na bankovním účtu. Manželka Cécile pro něj připraví jeden z dalších báječných víkendů, aby společně s nejbližšími přáteli oslavili jeho narozeniny. Ale právě o tomto víkendu se Antoine začne chovat podivně a dosti brutálním způsobem začne ubližovat všem lidem ve svém okolí. Co se stalo s Antoinem? Co způsobilo náhlý zvrat v jeho chování? (claudel)
(viac)Videá (1)
Recenzie (25)
KOLIK ČASU JEŠTĚ ZBÝVÁ? JAK DLOUHO JEŠTĚ? DOKUD JEŠTĚ TROCHU ČASU MÁM, MILUJI, CHCI SE SMÁT, CHCI BĚŽET, PLAKAT A MLUVIT. VIDĚT, VĚŘIT, PÍT A TANČIT, KŘIČET, JÍST, PLAVAT, SKÁKAT, NIČÍM SE NEŘÍDIT. JEŠTĚ JSEM NESKONČIL... CHCI LÉTAT, ZPÍVAT, CHODIT, TRPĚT, MILOVAT... NEHLEDĚ NA TO, KOLIK ČASU MI ZBÝVÁ, TOLIK LÁSKY SE VE MNĚ SKRÝVÁ..... /// To takhle jednoho dne popadla Antoina touha začít říkat pravdu. V práci, tchýni, doma....že by nuda? Rozmařilost životem? Zhejčkanost rádiem (jako rozhlasem...)? NEHRAJ SI NA UBLÍŽENÝHO CHUDÁKA! ŘEKNI NĚCO! A je to tady - DRAMA! Kdy asi tak člověk může začít bejt upřímnej? (nebo aspoň se tak tvářit...) DNESKA SI MŮŽU DOVOLIT VŠECHNO! Tak šup šup... už ti kámo kopou díru – je třeba se rozloučit s dětma, vošahat kamarádku, říct kámošům, že jsou vyžírkové, manželce zase.... prostě loučení jiným způsobem. Drsným a filmově zajímavým. Smutnej film, bez pompézností, jen o člověku, kterej se chce rozloučit bez zbytečnýho patosáckýho dojímání a ve kterým má možnost si TU ,,svoji“ citlivou chvilku najít každej. (Možná i ten jenž NEPOCHOPIL, ŽE TEN PÁN NEMĚL MILENKU, ALE LEUKÉMII, A ŽE ....no to je jedno...) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knížku, kterou napsal Francois d´Epenoux číst nebudu. 2.) Nevím, jak šetrně říct lidem kolem sebe, že to mám ,,za pár“. 3.) Thx za titule ,,malai“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Co se stane, když muž ve 40 letech zjistí, že jeho dosavadní život nestál za nic? Že ho nenaplňuje rodina, milenka ani práce a rozhodne se to poměrně násilným způsobem změnit? Odpovědí na tyhle otázky je film Deux jours à tuer, který by se dal označit za jeden z nejzajímavějších z nové éry francouzského filmu. Snímek s překvapivě rychle se vyvíjejícím dějem si rozhodně nebere žádné servítky a výkon Alberta Dupontela z něj dělá podívanou, kterou rozhodně stojí za to vidět. ()
Pozor! Na tuto beckerovku se asi nedá dívat, pokud znáte pointu. Proto se raději vystříhejte všech komentářů!.. Pokud existuje něco jako "filmová literaturu", pak tohle je exemplární případ... Muž středního věku začně být "upřímný". Znamená však být upřímný k sobě totéž co být upřímný k jiným. Jeho "upřímnost" (raději opět v uvozovkách) typu "z jedné vody načisto" je však vystřelená bez přípravy a realizována způsobem, který mu byl dříve běžný: sarkasmy, intelektuálskou brutalitou, mytím vlastního špinavého prádla v cizích vodách. Od začátku tak máme pocit, že pes je zakopán někde jinde, že nejde o osvobození se od konvenční společnosti a začátek "přirozeného" (všechny pojmy by zde měly být v uvozovkách) života, ale naopak o destrukci vlastního já. Proč? To se dozvíme až v samém závěru: Neselhala společnost, ta je v podstatě dokonalá, ale.... ()
Tak mam za sebou piaty film od Beckera a az na jedno slabsie zavahanie sa znova jedna o pecku. Najlepsie urobite, ked si obsah neprecitate lebo je trochu spoileroidny. Na druhej strane sa pointa aj tak da vytusit, takze aj ked ste si obsah precitali, tak vas caka nadherny film. No skôr dost trpky film o manikovi ktory ma vsetko a jedneho dna mu drbne v hlave a zacne kazdemu hovorit na rovinu, co si o nom mysli. Takto konfrontacne su prve dve tretiny a mne to dost pripominalo Americku krasu s Kevinom Spaceym. Akurat to nie je tak prvoplanovo komicke ale cely cas dost trpke a neprijemne. V poslednej tretine sa hlavny hrdina spakuje k otcovi a tato cast je o triedu slabsia ale nakoniec to zachrani zaver, ktory tomu celemu da finalnu pointu. Vysledkom je nadherny trpky film. Kto vie ako by som sa zachoval, keby som bol na mieste hlavneho hrdinu. Mozno podobne ako on a mozno nie. Aspon som sa vdaka tomuto filmu nad tym zamyslel. 8/10. ()
Raz za čas sa ku mne dostane dráma, ktorej pointa ma posadí na zadok. Tento snímok je jedným z príkladov. Síce kratšie, ale tempo príbehu nedá ani na chvíľu vydýchnuť, kúsok po kúsku sa tu majstrovským a mozaikovým spôsobom buduje a skladá obraz života jedného štyridsiatnika a jeho osobnej drámy. Niekedy až príliš neskoro prídeme na to, čo má v živote naozaj cenu. Filmové dielo s tak veľkým myšlienkovým presahom nemôže preto nechať nikoho chladným. Becker je trieda, už sa teším na ďalšie jeho maškrty. ()
Galéria (16)
Zaujímavosti (1)
- Film sa natáčal v Paríži, v departemente Yvelines (Neauphle-le-Château), v departemente Manche (Sortosville-en-Beaumont, Émondeville, Barneville-Carteret, Portbail, La Haye-du-Puits, Cherbourg) a v Írsku (Roundstone a Connemara). (Arsenal83)
Reklama