Réžia:
Philipp StölzlKamera:
Kolja BrandtHudba:
Christian KolonovitsHrajú:
Benno Fürmann, Florian Lukas, Johanna Wokalek, Georg Friedrich, Simon Schwarz, Ulrich Tukur, Erwin Steinhauer, Hanspeter Müller, Erni Mangold (viac)Obsahy(2)
Drama založené na skutečných událostech vypráví příběh horolezců usilujících o zdolání severní stěny Eigeru ve švýcarských Alpách. V roce 1936 vyzvala nacistická propaganda ty nejlepší německé a rakouské alpinisty, aby překonali všechny dosud neúspěšné pokusy a pokořili proslulý masiv náročnou severní cestou. Přestože se zprvu zdráhají, pouští se do dobrodružné výpravy i dva němečtí horolezci. (Filmbox)
(viac)Videá (1)
Recenzie (207)
Dát tomuhle filmu jen tři hvězdičky je trochu nefér, takže to bude za slabší čtyři. Proč? Nordwand začíná úplně perfektně. Seznámení se sympatickými hrdiny je provedené na jedničku, visuální stránka nejenže vypadá proklatě skvěle, ale navozuje i perfektní (skoro se nebojím říct až strach nahánějící) atmosféru. Film má prostě ze začátku po všech stránkách našlápnuto velmi vysoko (ha ha, get it?), ale pak jakoby mu došly síly a na vrchol to nedotáhne (he he he). V závěru to prostě kapku ztrácí šťávu, což je u snímku s tímto námětem kapku podivné... ale je to tak. Nicméně pořád jde o vysoce nadprůměrný a motivující film. ()
Jó tak tohle byla poctivá filmařina horolezařina. Ani nevím co tomu chybělo. Možná jen trošku víc pocitu bytí v přírodě. Často mi to přišlo spíš jako záběry z ateliéru. A vůbec nevím proč. Každopádně jeden z nejkvalitnějších filmů z oblasti dobývání velehor. V komentářích jsem četl, že ta reportážní část byla zbytečná. Já se domnívám že ne. Vždyť stěžejní částí toho filmu byl kontrast člověk mrznoucí uprostřed vysoké stěny, spící na křivých kamenech a nemající co jíst proti lidem o pár set metrů níže, kteří leží na pohodlných postelích za zvuku praskání dřeva v krbu a se spoustou teplého dobrého jídla v žaludku. Tenhle film vážně stojí za to vidět. ()
Už ji vidím, nevěstu. Krásnou, moc krásnou. Trochu vyšší než ty. 3970m, kamenná a ledová. Láska na první pohled. Kdo nezná ten pocit, drápat se ... hodin nahoru pro ten zážitek na vrcholu, kdy se vám naskytne nádherný pohled na okolní hřebeny a vrcholy (pokud vám tedy přeje počasí) nemůže pochopit. Často se setkávám s názory typu (i mezi mými známými) co z toho máš, plahočit se nahoru, strávit tam pár minut a následně absolvovat několikahodinový sestup dolů. Horolezectví (vysokohorská turistika) je droga. Kdo nezažije, nepochopí. Shodou okolností jsem nedavno shlédnul snímek Nanga Parbat o prvovýstupu bratří Messnerů. Zavládlo určité zklamání. V tomto případě panuje téměř 100% spokojenost a to jak s příběhem samotným, ikdyž, (ale o tom až o něco později), tak především s horolezeckými pasážemi (btw neskutečně autentickými). Takhle nějak určitě chtěl (a i měl) vypadat Vilsmaierův snímek. Nordwand je téměř autentickou rekonstrukcí výstupu z r. 1936 na severní stěnu Eigeru Nordwand (výstižně překřtěný na Mordwand) rakousko-německé čtveřice, který skončil naprostou tragédií. Philipp Stölzl má bezesporu cit pro gradaci napětí. Člověk má chvílemi pocit, že sám mrzne ve sněhové bouři a tráví noc v převisu v 3000m. Slova chváli tak letí I ke kameramanovi a pochvalu jistě zaslouží I technické (dobové) vybavení horolezců. Jedinou kaňkou (bránící mi se vytasit s plným hodnocením) je ta romantická linka. Ani ne tak samotná skutečnost, že se ji tam tvůrci rozhodli zařadit, jako spíše její provedení. Když už se něco ohání textem: podle skutečné události, to si opravdu tvůrci nemohli odpustit závěrečnou scénu, kdy se Johanna Wokalek vydává do sněhové bouře za Tonim a tváří v tvář s ním čelí jeho ( jejich) posledním chvilkám. Skutečnost je taková, že Toni Kurtz opravdu zemřel “ pár metrů” od své záchrany, nicméně tím kdo ho v posledních okamžicích povzbuzoval byli horští vůdci. Je to ale opravdu pouze malá piha na kráse. p.s to uživ verbal – musíš si uvědomit, že každý nemůže být takový krasavec a švihák lázeňský jako ty. Já byl spokojený. Představa Megan Fox v bikinách zachraňující Toniho Kurtze je (možná) lákavá, ale patří do jiného typu snímku. Ikdyž možná při pohledu na ní by Tonimu roztál(y) úd(y), nadlehčil lano a protáhl ho okem karabiny. Teď vážně, snímek Nordwand je vskutku působivým adrenalinovým zážitkem (troufám si tvrdit) nejen pro horlozecké nadšence a v mých očích se řadí do těsného závěsu za Macdonaldův Touching the void. 85% p.p.s. pokud se chcete dozvědět vice o historii této stěny, doporučil bych knihu Heinricha Harrera: Bílý pavouk ()
Zacatek filmu krasne predstavuje atmosferu nacistickeho Nemecka ve 30. letech. Pohledy na Alpy a horska mestacka jsou nadherne. Herci podavaji sympaticke vykony a minimalne pro laiky i zabery ze zdolavani Severni steny pusobi verohodne. Chapu, ze tvurci chteli filmem oslovit sirsi skupinu divaku, nez jen horolezce, ale osobni vztah mlade zurnalistky k horolezcum filmu na nicem nepridal. Bohuzel..., jinak by filmu nebylo moc co vytknout. ()
Vlastně jsem k filmu přistupovala s nedůvěrou, jak já ty hory, mráz, vichr a ty blázny, co si lezou na vrcholy riskovat své životy a zdraví, nesnáším:-) Ale byla jsem příjemně překvapena:-) Na pozadí války, kdy pro Vůdce se dokazovala oddanost snad úplně všude, před olympiádou, se dva horolezci , sloužící v armádě, rozhodnou zdolat velmi nebezpečný vrchol v Alpách, na kterém už si vlastně všichni vylámali zuby.Ne z lásky k Říši, vlastně jen pro sebe. Jejich kamarádka má slibně rozjetou kariéru fotografky v redakci a její šéf nos na trháky.A tak se vydají do horského hotelu sledovat souboj horolezců ze čtyř zemí. Musím říci, že ač slečna fotografka působila doslova asexuálně, to ostatní bylo koukatelné. Drama o odvaze, kamarádství i boj o život , to vše velmi dobře natočené včetně záběrů hor, mě donutilo dát čtyři hvězdy, kterých nelituji. Jen ten ledový vítr, mráz......brrrrr:-( ()
Galéria (31)
Fotka © Bontonfilm
![Vražedná stěna - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/029/159029899_5d63dd.jpg)
Zaujímavosti (12)
- První výstup až na vrchol proběhl v 21. - 24. 7 1938. V družstvu byl i Heinrich Harrer proslavený ve filmu Sedm let v Tibetu (1997). (homerr)
- Poslední hodinu života Toniho Kurze, posledního živého nešťastné čtveřice z roku 1936 popisuje Heinrich Harrer ze šťastnější čtveřice roku 1938. V knize Bílý Pavouk shrnul historii Eigeru. (Beastmaster4)
- Andreas Hinterstoisser a po něm jeho druhové sice překonali kyvadlovým traverzem hladký traverz (dodnes nese jeho jméno), ale udělali zásadní chybu. Zavřeli si cestu k ústupu tím, že lano za sebou vytáhli. Edi Rainer zmrznul, Willi Angerer se uškrtil visíc v laně, Andreas Hinterstoisser se při pokusu o sestup bez navázání na lano zřítil a Toni Kurz zemřel vyčerpáním při slaňování pár metrů od zachránců, kteří se k němu snažili dostat ze štoly jungfrauské železnice. (Beastmaster4)
Reklama