Réžia:
Zack SnyderKamera:
Larry FongHrajú:
Emily Browning, Abbie Cornish, Jena Malone, Vanessa Hudgens, Jamie Chung, Carla Gugino, Oscar Isaac, Jon Hamm, Scott Glenn, Gerard Plunkett, A.C. Peterson (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Epická akční fantasy podívaná nás zavede do smyšleného světa mladé dívky, jejíž snový svět poskytuje únik z temné reality. Nelimitovaná hranicemi času a prostoru může jít kamkoli si její mysl zamane. Jenže neuvěřitelná dobrodružství jaksi smazávají hranice mezi skutečností a fantazií... s možná tragickými následky. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (1 734)
Zack Snyder nás poněkud nabubřele vtahuje do světa, kde místo pravidel logiky, platí nejasná pravidla jeho vlastní, přičemž není dovolené klást jakékoliv otázky. Sci-fi / fantasy, nebo lépe řečeno jakoukoliv dějovou rovinou se nemá smysl vůbec zabývat, vše slouží jako vratká a nepříliš plodná půda pro eye-candy záběry a vizuální orgie - je tohle nová forma kinematografie atrakcí? Interpretace "snu uvnitř snu uvnitř reality" se nemá o co opřít, film nic nevysvětluje, ani nenazačuje, jde mu jen o to jedno - akční scény. Ty jsou velmi působivé, stylové a nehledě na povrchní teen zaměření, jsou i opravdu kvalitně natočeny. Ovšem to je jen třetina filmu, co ten zbytek? Neměl místo Baby Doll původně úřadovat Steven Seagal? Sucker Punch je jen sezóní a nepříliš chutná jednohubka typu Tron Legacy, která má jediné štěstí, že se u ní, na rozdíl od Trona, dá vyhonit. 5/10 ()
Ne, Sucker Punch se nepovedl naprosto nijak. Snyder je nadále skvělý řemeslník, každá scéna jím zrežírovaná vypadá efektně, ale nedokáže utáhnou celovečerní film, zvlášť když by zároveň chtěl něco říkat. ()
Akční scény mi všechny připadaly na jedno brdo, ale o tom jsem mluvit nechtěla. Spíš o tom, že se mi absolutně hnusilo, jak se střídalo hollywoodské vítězení se zlem (čili když Amber, popř. a spol, bojovala) se scénami, které byly až otřesně kruté, špinavé a "reálné". Nedělalo mi to dobře a vzhledem k tomu, že se to takto dělo po celý film; neužila jsem si. Ale tak pro druhé pohlaví tu je spousta bab, každá jiná, třeba si tu i vyberete, na co koukat. Navíc tu ty baby nosí i zbraně: sen všech puberťáků... a ta druhá hvězdička je za soundtrack. ()
A je zle... Sucker Punch by si hrozně moc přál být cool, sexy a promyšlená fantasy pohádka pro dospělé. Jenže není. Je nedomyšlený, prvoplánový a hloupý, až to bolí. K postavám není možné vybudovat si jakoukoliv citovou vazbu nad rámec "Wow, sexy nožky", jakákoliv (alespoň zpětná) logika dění chybí a zůstává jen vizuálně opulentní, avšak gradaci postrádající akce, která sice má pár zajímavých prvků okoukaných z japonské kinematografie a kultury (videoherní kinetika i choreografie bitek, děvčata mají velká kukadla a jejich kostýmy jsou jasně anime, hloubka ostrosti ve snech takřka neexistuje a navrch je jeden z obřích samurajů, s nimiž se Babydoll utká, evidentně Tengu, bůh neplechy), ale po druhé bitce (v zákopech) začne těžce nudit. Snyder natočil sterilní, nezajímavý a paradoxně docela i nudný film, svůj možná nejosobnější, ale především suverénně nejhorší... Na podruhé o hvězdu výše. Při důkladném zkoumání alespoň ty fikční světy zpětně mají jakous takous logiku. Ostatní výtky ale zůstávají a potřetí proběhne až s režisérskou verzí... ()
Já si nemůžu pomoct, mě tahle audiovizuální bombastická akční mega paráda prostě dostala, stejně jako tehdá Snyderovo 300 a je mi jedno, že tomu místní elita nasrala. ()
Sucker Punch je ze všeho nejvíc velmi odvážným konceptem a ambiciózním pokusem, který dost možná nevyjde tak úplně podle tvůrcových představ, ale v rámci blockbusterové kinematografie a Snyderovy vlastní tvorby představuje potenciálně zásadní mezník. Začít musíme už u samotného názvu filmu a propagace, která jeho uvedení provázela. Trailery slibovaly vysoce stylizovanou akční jízdu spoře oděných teenage dívek fantasmagorickými snovými světy a efektní souboje s obřími robotími samuraji, draky a zombie nácky – zkrátka splněný mokrý sen typického puberťáka, řekli byste si. Jenže upoutávky též vyhlašovaly „Nebudete připraveni“ a jak ukazují už první reakce, nejednalo se tentokrát jen o prázdné heslo a tuhle Podpásovku skutečně vydýchá jen málokdo. Snyder si totiž tentokrát dovolil doslova kopnout do koulí každého, kdo na takhle inzerovanou ptákovinu skutečně přišel do kina. _________ Všechny ty bombastické fantazie (největší divácké lákadlo) jsou totiž značně vytržené z vyprávěcí struktury filmu, připomínají spíše samostatné videoherní mise, a navíc ve svojí absurditě postrádají téméř jakékoli napětí. Vidíme je, kdykoli Baby Doll (Emily Browning) v prostředí imaginárního nevěstince zavře oči a začne „tančit“ pro potěchu ostatních – vzhledem k souvislostem se ale spíše jedná o formu prostituce. Z narativního i diváckého hlediska je tady tanec/akce drážděním a rozptýlením, či odvedením pozornosti. Snyder publiku doslova říká: „O tomhle ten film ve skutečnosti není, na tohle jste přijít neměli.“ Jistě by se také dalo mluvit o Sucker Punchi jako o ojedinělém muzikálu, který taneční a zpívaná čísla nechává jakoby v pozadí a prezentuje místo nich sérii nadpřirozených sekvencí, ale takové čtení nedává v kontextu celého filmu velký smysl. Souboje Baby Doll a ostatních děvčat s mixem těch nejšílenějších nerdích/geekovských představ v přímem spojení s psychickým znásilňováním na úrovni bordelu, jsou totiž především odvážným Snyderovým komentářem k tomu, jak subkultura fanoušků fantasy, sci-fi a komiksů pohlíží na ženské postavy. A tady přichází první obrovská komplikace, která vzniká v diváckém přijetí filmu. Naprostá většina tohoto cílového publika, do kterého se nakonec počítá i sám režisér, si totiž takový genderový problém, úzce spjatý s jejich milovanými alternativními světy, vůbec neuvědomuje. Kdykoli sledujeme Laru Croft v upnutých kraťáskách pobíhat s pistolí v ruce nebo Millu Jovovich ve spodním prádle kosit zombíky, nejedná se o nějaké bizarní feministické gesto, ale naopak o iluzi ženského osvobození, která spíše posiluje negativní společenské vzorce. A o této iluzi, o falešné emancipaci, je Sucker Punch především. Již zmiňovaný nevěstinec je ve skutečnosti blázincem – ústavem, kde se ženy musí podvolit mužům, jinak na ně čeká lobotomie. Tato výchozí „realita“, do níž my jako diváci při sledování jako první vstupujeme, je posledním dílkem mozaiky, která představuje komplexní metaforu, o níž se Snyder pokouší. Tím, že klade rovnítko mezi tyto tři popsané základní úrovně filmu a doslova je spojuje s lobotomickým účinkem na ženy a diváka, kritizuje sexismus, objektivizaci žen a mentální znásilňování žen, které se v podobě hollywoodských velkofilmů, nejrůznějších reklam nebo porna pravidelně objevuje v našem každodenním životě. _________ Zároveň je potřeba Sucker Punch vnímat v kontextu celé Snyderovy tvorby, kde je velmi častým tématem, procházejícím snad všechny jeho filmy, způsob, jakým se zpětně díváme na historii. Snyder si totiž uvědomuje, že v kolektivních představách lidí se misí skutečné události s jejich filmovými interpretacemi; film je moderním tvůrcem mýtů, který má snad největší reálný dopad. Proto je 300: Bitva u Thermopyl hlavně fašistickou fantazií zaslepeného neokonzervativce, ve které se to v perské armádě hemží samými monstry, prostopášníky nebo invalidy, proto jsou Watchmeni alternativním pohledem na americké dějiny a to, jak je utváří válečné a jiné akční filmy. Stejně tak nešetří Sucker Punch bohatým symbolismem, když zaměňuje draky a letadla, zombie a vojáky první světové, a dokonce nabízí téměř dokonalou CGI rekonstrukci zkázy vzducholodi Hindenburg. _________ Bohužel, Sucker Punch v podobě, v jaké je uváděn do kin, není ideově úplně konzistentní a Snyder musel podle všeho udělat některé podstatné kompromisy, aby film vůbec mohl prodat. Chybí například jím zamýšlený závěr, se kterým si prý diváci na testovacích projekcích neuměli poradit, a nahrazuje jej monolog jedné z postav, určený přímo publiku. V něm se dozvídáme, že my sami jsme páni své vlastní reality a vše je v našich rukou, což bohužel vyznívá jako poměrně banální poselství v reklamním stylu „Když na to máš, tak to ukaž.“. To je navíc v rozporu s onou emancipační iluzí, která je jinak nejzásadnějším tématem filmu. Částečně to jde i na vrub samotnému Snyderovi a druhému spoluautorovi scénáře, kterému sice nelze vyčítat záměrný patos, ale celkovou mírnou nemotornost ano. Nezbývá tedy než doufat, že ohlašovaný režisérský sestřih vyjasní některá, v tuto chvíli hůře čitelná místa, a nabídne ucelenější autorskou vizi._________ Přes všechny nedostatky, které Sucker Punch nemůže popřít, je to totiž pořád ambiciózní a svého druhu unikátní projekt, který získává na skutečné zábavnosti až ve chvílích, když vyjdeme z kina a začteme se do rozhořčených reakcí, nebo začneme diskutovat o tom, co jsme vlastně viděli. Ze všech Snyderových filmů tento nejvíc funguje v tzv. meta rovině, kdy názory jednotlivých diváků vypovídají více o nich samých, než o filmu. Minimálně na podvědomé úrovni Sucker Punch funguje jako znepokojivá provokace, u níž je o to cennější fakt, že se odehrává na výsostně hollywoodské půdě a ne v zapomenutých končinách artových festivalů. Skutečnou podvratnost takového pokusu bude muset nakonec odhalit čas, ale je pravděpodobné, že s dalšími rozšířenými verzemi se postupně tahle podpásovka s velkým P všeobecně etabluje jako dobře maskovaná satira ve stylu Hvězdné Pěchoty, a zároveň jako kultovní guilty pleasure. Extrémně zpomalené akční scény už ale nikdy nebudou jako dřív. _________ Další článek na téma zde () (menej) (viac)
Ten scénář napsal Snyder ve svých 15 letech, ne? Anebo po lobotomii. Akční scény sice vypadají úžasně, ale tím, že jde jen o výplod něčí fantazie, si do nich mohl Snyder po pejskokočičovsku naplácat, co ho jen napadlo. Tyto scény jsou tak jen záminkou k předvádění efektů, a nevyhnutelně zde chybí jakékoli napětí, o emocionálním dopadu nemluvě. Škoda, dost jsem se těšil. Zbytek filmu nestojí za zmínku. ()
Dokážu si představit, že s něčím takovým udělá Snyder dojem při prezentaci pro sponzory, protože tam jsou ninjové, roboti, náckové a rádoby cool zpomalovačky, ale jako film to nefunguje. Nasral toho tam opravdu hodně, jenže všechno to je pouze na efekt. Na vyprávění příběhu se pro jistotu vykašlal úplně a emoce ze mě taky nedostal, pokud tedy nepočítám neustálé obracení očí v sloup. Naprostým humusem je pak hudební složka. Ty fláky stojí za hovno nejen samy o sobě, ale navíc se tam vůbec nehodí. Obvykle dám nějakou tu hvězdu alespoň za pěkný holky, ale tady udělám výjimku a spláchnu to rovnou do oněch míst. ()
S radostí bych sledovala sexy holky, jak mlátí věci ( i kdyby to nedávalo moc smysl), kdyby to byl doopravdy sen těch holek. Ale tohle je sen mužů, z části zřízence a zčásti režiséra, a to mi ničí radost ze všeho, co by se mi potenciálně mohlo líbit. ()
Formálně promyšlený počin, který svojí úrovňovou výstavbou a konceptem nespolehlivého vypravěče, jenž ale není ani trochu způsobem vyprávění skryt, zdaleka nesedne každému. Po Watchmen se mi zdá, že se Snyder nadále úspěšně odpoutává od zažitých hollywoodských konvencí. ()
Velmi smíšené dojmy a ani po vyčerpávající disputaci si nejsem jist, co si o tom filmu myslet. Každopádně nebavilo. ()
Pointu som pochopil až pri záverečných titulkoch, ktoré to vlastne všetko objasnili, vďaka čomu som mohol pridať dve hviezdy navyše. ()
Epická akční fantasy nás zavede do obyčejného strohého reálu, kde se roztomilé dívence děje jedno příkoří za druhým. Vražda otčíma nevyjde a holku nakonec zavřou do cvokhausu a tady se teprve začnou dít věci. Máte však pocit, že ambiciózní scénář se zas tolik nepovedl. Přesto všechno se ale dá přenést a nechat se unášet skvělým vizuálem Zacka Snydera. Zpomalených scén je tu dost a lze si tak vychutnat všechny akce, které nám v solidním množství letos naservíroval. Jen škoda, že za tím vším nestojí jiný epický příběh. Pobyt děvenky ve cvokhausu, kde si tvoří svůj vlastní svět, není přesně to, po čem bych prahl. Jo, něco jiného by bylo, kdyby partička holčiček rasila epická monstra čistě zištně. V naprosto reálné realitě nějakého bájného světa a ne vybájeném v mozku. Potom bych padl na kolena a tiše odříkával jméno Zacka Snydera a svíral u toho filmový pásek a stal se tak Brujem nějakého Snyderovského kultu. ()
Odvaha. Patnáct stop vysocí samurajové. Sebeobětování. Parní Skopčáci. Odhodlání. Draci. Statečnost. Vraždící roboti. Hrdinství. Minisukně. Touha. PC hry. Sen ve snu. Sweet dreams are made of this… Sbormistr Kulínský měl saunu, vizionář Snyder má Baby Doll s katanou v říši divů a kdo bude cítit potřebu, bude mít navždy po ruce Snydera a jeho Requiem pro panenky s posláním, že pokud jste vy, nebo někdo blízký v trablech, není nikdy pozdě vypustit vaši Army of me.. O Oscaru Isaacovi asi ještě hodně uslyšíme, ovšem u představitelek Liščí pětky za zrcadly si už o tom (krom J.Malone) nejsem tak jist. ()
Inception pro dvanáctiletá, sexuálně neukojená hovádka se zálibou v Killzone, asijských rubačkách, Pánu prstenů a tuně dalších nerdovských témat, které Snyder splácal dohromady hůř než pejsek s kočičkou. Opulentní vizuál je sice fajn (asi 3 minuty než se všech těch slow-motionů a CGI cinkrlátek přejíte), avšak nekonečná přehlídka zpomalených záběrů ještě více umocňuje řídkost zápletky, která má sice proporce slabé šťávičky vhodné k údernému videoklipu, ale vehementně snaží vydávat za hutnou omáčku se štiplavou příchutí "velkého poselství". Výsledek je katastrofální ne proto, že by Snyder neuměl prodat prvky samy o sobě, ale zkrátka proto, že Sucker Punch nedrží pohromadě déle než půl minuty, a nikomu (Snyderovi, producentům) to evidentně nevadí (četl ten stereotypní a nesmyslný scénář někdo?). Hůř napsané (rozuměj neprokreslené a nemotivované) postavy nebyly ani v Posledním vládci větru. V samoúčelnosti a zbytečnosti akčních scén, jejichž jediným účelem je nastavování plytkého scénáře (tudíž jsou k smrti nudné) něčím, co vyplní stopáž na 109 minut, může filmu konkurovat snad jen Světová invaze. A vnitřní logika si bere dovolenou hned po úvodní snové sekvenci, jejíž do nebe volající demenci se vyrovná pouze finální zvrat s autobusákem, který celé maškarádě s přehrávajícími figurkami ve sterilních kulisách nasazuje bolestivě trapnou korunu. Nebýt v sále v obklíčení dalších nebožáků, zvedl bych zadek a pelášil se válet na sluníčko. Cokoliv by mi dalo víc, než tahle vyhoněná fantasmagorie jednoho, dnes už prokazatelně narušeného filmaře. ()
Vizuální žranice, u které je úplně jedno, jestli ochutnáte nejdříve předkrm nebo dezert. Vše je totiž servírováno najednou. A proto místy můj filmový žaludek produkoval více žaludečních šťáv než bych chtěl. Příběh je sice jednoduchý jako facka a vizuál je klasický Snyderovský, ale bylo toho na mě přeci jen trochu moc. Na podobnou jízdu nejsem zvyklý ani u her, natož pak u filmu, kde navíc dění ovládat nemůžu, a proto si sakra rozmyslím, jestli se na Sucker Punch někdy kouknu znovu. Tak sis Zacku pohonil triko a teď prosím o návrat do normálu. ()
Tak už i Snyder nám tupě emofantazíruje! Smrtící nuda. 40% ()
| Scenár: Zack Snyder, Steve Shibuya | Hudba: Tyler Bates, Marius de Vries | Produkcia: Deborah Snyder, Zack Snyder | Distribúcia: Warner Bros | Štúdio: Legendary Pictures, Cruel and Unusual Films | Rozpočet: 82 miliónov $ | Tržby: 89,792,502 $ || Ani J.K. Rowling nemala toľko fantázie počas siedmych dielov HP než koľko elementov je napráskaných do tejto sucker maškarády :D Snyder jednoducho srší nápadmy, ako obrazovými, tak aj v miešaní dobových prvkov. Je až neuveriteľné, ako ten celok mohol udržať v rovine fungujúceho thrilleru s gradačnou tendenciou. Je pravdou, že je to dejovo a významovo trošku nevysvetlitenlé, no tej abstrakcie je tam dostatok k tomu, aby sa to ospravedlnilo. Zo začiatku sa mi ten klipovitý štýl vypravovania zdal prvoplánovým, no postupne si to Zack obhájil celkovou formou. Ono si ten film svojim spôsobom robí srandu z gýčovitosti dnešnej tvorby, a práve preto pôsobí vrcholovou gýčovitosťou toho najsilnejšieho rázu - ale je aspoň miestami viac, než vtipný. Nadhľadovo, mrknutím nad chybami, je ten film neskutočne iný, než všetko ostatné, no zároveň obsahuje všetko z toho, čo sme už videli - inými slovami: tomu filmu nič nechýba :D Za 4 len preto, že sa to po celú dobu metráže ajtak nedá brať vážne... :) ()
Prvé sklamanie od Snydera. Vedel som, že nebude dlho trvať, kým si Snyder uskutoční pod záštitou nejakého veľkého štúdia svoj sen natočiť svoju osobnú gýčovinu, ku ktorej (povedzme si úprimne z feelingov posledných filmov) bezdebaty smeroval. Táto žámrová, myšlienková a príbehová zmeska mojim spolusledovateľom pripomínala ich skúsenosti s ľahkými drogami a mám taký pocit, že neboli ďaleko. Hlavná pointa príbehu je až príliš jednoduchá na to, aby som vedel oceniť to, že bola zabalená do týchto audio-vizuálnych šialenstiev. Tie mi síce imponovali, akcia skvelá, efekty špičkové, hudbou mi plesalo srdce, no nič to nemení na fakte, že ma to aj tak celé proste nudilo. Otváral som ústa nad tým kam až zájde Zackova fantázia, ale hlavne nad tým, že ju nedokázal udržať pod kontrolou a prevedenie na plátno bolo miestami dosť chaotické. Teším sa preto na Supermana a napravenie si renomé. 60%. ()
Je to dosť dobrá akčná fantasy dráma od Zacka Snydera. Má celkom dobrý príbeh o dievčati, ktoré po smrti matky musí čeliť tyranii svojho nevlastného otca, ale pri obrane nanešťastie dôjde k smrti jej mladšej sestry. Kvôli tomu sa dostáva do prísneho psychiatrického zariadenia, ktoré ale slúži ako luxusný verejný dom pre vplyvných zákazníkov, ale dievča sa s týmto stavom rozhodne zmieriť nehodlá a urobí všetko preto, aby sa odtiaľ spolu so svojimi novými priateľkami dostala. Kvôli tomu musí občas urobiť aj niečo nepríjemné, ale behom toho sa prenáša do svojich fantázií. Spracovanie sa mi páči, podobný štýl v tomto type filmu je už na prvý pohľad úplne netradičný, preto to mohlo dopadnúť prakticky akokoľvek, ale našťastie to tvorcovia nepokazili. Už úvodná sekvencia bez jediného slova, ktorá zoznámi s udalosťami predchádzajúcimi príchodu do zariadenia je výborne zvládnutá, ale aj následne ma to bavilo, celkovo to pôsobí pomerne originálne, je tu viacero výborných prvkov a aj keď sa tu nájde aj nejaká tá hlúposť, dá sa nad to povzniesť. Ale aj tak ma najviac potešilo, že to rozhodne nie je len o tých fantasy sekvenciách, ale aj samotná línia zo zariadenia, ktorá samozrejme zaberá najviac priestoru je dostatočne zaujímavá a bol som zvedavý, ako sa to bude vyvíjať. Len škoda, že v druhej polovici to už trochu upadne, keďže cítiť, že nič nové sa tu už neobjaví a tak to už miestami funguje skôr zo zotrvačnosti, ale aj tak ma to stále celkom bavilo a našťastie nesklame ani úplne záver, ten pôsobí dobrým dojmom. Akcie je tu pomerne dosť a je aj celkom slušná. Nájdu sa tu štyri akčné sekvencie a všetky sú dosť dlhé, takže na jej množstvo si určite nemôžem sťažovať. Síce sú všetky až moc digitálne, čo môc nemusím a ešte k tomu o postavy sa tu očakávane vôbec nedá obávať, keďže akcia tu plní skôr úlohu atrakcie, ale nad to sa kvôli inému prístupu dá bez problémov povzniesť. Skôr ma mrzí, že akcia patrí do odlišných žánrov a tak aj keď sú všetky prakticky rovnako kvalitne zvládnuté, mňa si s prehľadom najviac získala akcia na bojisku prvej svetovej vojny, tá je skvelá a na tie likvidácie nemŕtvych nemcov, či už strelnými zbraňami, alebo aj pri boji zblízka je skutočne radosť pozerať. TIe zvyšné ma už až tak moc nebavili, ale tiež sa na ne celkom dobre pozerá a svoj účel to splní. Herecké obsadenie je na tom dobre, výborná Emily Browning v hlavnej úlohe, ideálna zostava jej nových priateliek a ešte pár veľmi dobrých vedľajších postáv, či už veliteľ v akčných sekvenciách, šéf zariadenia alebo aj ich cvičiteľka. Réžia a technická stránka sú výborné, Zack Snyder patrí vo svojej kategórii bezpochyby medzi tých schopnejších režisérov, ale aj tak som sa v tomto prípade trochu obával výsledku, no nebolo treba, zvládol to až prekvapivo dobre. A chválim aj zaujímavý výber hudby. Keby si celý film udržal kvalitu prvej polovice a všetka akcia sa odohrávala v prostredí prvej svetovej vojny, bol by som ešte podstatne spokojnejší, ale aj takto sa mi to páčilo, v rámci blockbusterov posledný rokov patrí rozhodne medzi to najlepšie. 75% () (menej) (viac)
Reklama