Réžia:
Matej MináčHudba:
Janusz StokłosaHrajú:
Nicholas Winton, Jana Kepková, Klára Issová, Emma Tarageľová, Michal Slaný, Aneta Faitová, Samuel Spišák, Dávid Mináč, Marek Dobeš, Jiří Bartoška (rozprávač) (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Pohľadom slovenských filmárov a Joa Schlesingera – reportéra CBC Kanada (pôvodom zo Slovenska), ktorí odhaľujú tajomstvo záchrannej akcie Sira Nicholasa Wintona, ktorá nemá v novodobej histórii obdobu. Film sa odohráva v mnohých štátoch - na Slovensku, vo Veľkej Británii, v Čechách, v Kanade, v USA, v Holandsku, vo Švédsku, v Nemecku, vo Francúzsku, v Kambodži a v ďalších častiach sveta. Základnou osnovou filmu je presvedčenie autorov, že zlo ako aj dobro sa môže šíriť ako nákazlivý vírus. Z obyčajných ľudí sa môžu stať netvory alebo hrdinovia. Zdá sa, že šíriť zlo je akosi ľahšie. Zlo má pre ľudí zvláštne kúzlo, vznikajú silné emócie, ľudia sú dokonca ochotní obetovať svoj život, zabiť svojho suseda, s ktorým spokojne žili dlhé roky v zhode.. Samozrejme ľudia sú presvedčení, že to všetko robia v mene vyšších ideálov, pre spravodlivosť, pravdu. Lenže v skutočnosti fundamentalistické, dogmatické učenia, v mene ktorých to robia, šíria nenávisť, fanatizmus, nacionalizmus, násilie a vojny. Deti sú snáď najtragickejšími obeťami tohto stavu, ktorý otriasa samotnými základmi nášho sveta. Nikdy sme nemali tak blízko ku zničeniu našej celej kultúry a života. Veď čoskoro fanatici budú mať prístup k jadrovej bombe. Mladí ľudia na Slovensku a v Čechách, v celej našej západnej civilizácii hľadajú hodnoty, o ktoré by sa dalo oprieť, ktoré by sa stali pre nich vzorom. Lenže všade sa im ponúka hlavne „modla“ konzumu. Mládež týmto hodnotám však nedôveruje, ale neponúka sa pre ňu alternatíva. To v mladých ľuďoch vytvára pocit skepticizmu, ľahostajnosti. Často sa preto utiekajú do sekt, k drogám. Náš príbeh o „tichom, nenápadnom“ hrdinovi Sirovi N. Wintonovi, ktorý celých 50 rokov tajil skutočnosť, že pred vojnou zachránil niekoľko stoviek detí je pre našu mladú generáciu inšpirujúca. Ukazuje, že obyčajná ľudská slušnosť, ktorá nám prikazuje konať „dobro“, dokáže zmeniť svet. Ukazuje, že drobnými krôčikmi dobrých skutkov sa dajú urobiť veľké veci. Až v roku 1988 - takmer 50 rokov po ukončení misie s názvom "Winton" sa manželka jedného Angličana rozhodla, že si urobí na povale poriadok a zbaví sa prebytočných vecí. Tam našla zvláštnu knihu plnú výstrižkov, fotografií detí, listov rodičov, súrne telegramy týkajúce sa nejakého vlaku, ktorý pozdržali nemecké úrady. Z obsahu knihy sa dozvedela, že bolo potrebné urýchlene zhromaždiť niekoľko tisíc libier, aby sa vlak podarilo dopraviť do bezpečia. Po jej dočítaní zostala zmätená a fascinovaná zároveň. Nechápala, o čo vlastne ide. Všetko jej musel objasniť až manžel... Pani Gréta následne zistila, že dlhé roky nevedomky žila v jednej domácnosti s mužom, ktorého činy sa dajú porovnať s činmi Oskara Schindlera, alebo Raoula Wallenberga! Jeho meno je Sir Nicholas Winton. (RTVS)
(viac)Videá (4)
Recenzie (175)
Všeobecně dobře známý příběh je tu rozvinut do větší šířky. To je v první polovině hodně zajímavé, protože popisuje jednak prvotní motivaci a pak technikálie samotných transportů i přijímání dětí anglickými rodinami (třeba to, že rodiny si děti "kupovaly"). Detailní popis odjezdu vlaků je vrcholem dokumentu. Druhá půlka je patetickým popisem odhalení pravdy a následná mediální smršť, kterou už všichni známe. Konec, ve kterém se upozorňuje na to, kolik dobra jeden "malý" skutek dosud způsobuje je pochopitelný, ale logicky ne úplně správný. Dá se říct, že prapůvodcem toho dobra je zlo zhmotnělé v Adolfu Hitlerovi které ipso facto motivovalo i jinak nezúčastněné lidi konat dobro. Je tedy otázkou, zda by bylo lepší, kdyby Nicolas mohl prožít klidný život plný cestování a lyžování ve Švýcarsku, nebo nebylo... ()
Každý o mně ví, že jsem největší frajer této databáze. Kdekdo si zcela správně myslí, že jsem největší frajer v dosud prozkoumaném vesmíru. Ovšem nebývalo tomu tak vždy. Dokud Nicholas Winton kráčel po světě a těšil se zasloužené dlouhověkosti, titulu největšího frajera jsem se právě pro něj vzdal. Tato kapitola jeho života je úchvatný příběh, který nemá ve světě obdoby. Pokud by se snad dobro dalo nějak definovat, tak definicí dobra by bylo jedno jméno - Nicholas Winton. Zpracování tohoto hraného dokumentu bylo fajn, ale vyloženě mě neoslnilo. Síla tkví v tom úžasném příběhu. Nebudu zapírat, slzička znovu ukápla. Je to prostě síla. [90 %] ()
Dnes již známý příběh zachránce 669 československých židovských dětí, který je i bez filmového zpracování sám o sobě silný a dojemný. Nickyho rodina je perfektně natočený a výtečně pojatý dokument, který kombinuje autentické záběry s hranými, do snímku promlouvají i skutečné osoby, jichž se příběh týká. Pochválit musím rozhodně také hudební složku! na závěr stačí jen dodat: Bůh dej Nicolasi Wintonovi ještě dlouhý život! ()
Výborný televizní dokument, který se nějakým nedopatřením ocitl v kinech. Pro diváky, kteří viděli Mináčův dokument o Nicholasi Wintonovi, bude začátek jen takovým zkráceným opakováním. To hlavní ovšem přijde potom. A to rozhodně stojí za vidění i zamyšlení. Zážitek v kině ovšem notně kazí příšerné provedení českého dabingu, které bude určitě bezproblémově přijaté při uvedení na televizních obrazovkách, ale v kinech působí jako amatérská fušeřina. Proto je má rada následující: počkejte, až to budou vysílat v televizi! ()
Bezesporu jde o významnou postavu naší historie. V posledních deseti letech je N. Wintonovi věnována opravdu zasloužená pozornost. Sice bylo takových osobností víc, a nemluví se o nich, ale to už je o něčem jiném. Nickyho rodina se snaží být polohraným dokumentem a musím říct, že to nebyla úplně šťastná volba. Oč silněji vyznívá v porovnání s familiárním Nickym starší dokument Síla lidskosti - Nicholas Winton. Nickyho rodina je zajímavý film, ale, ač smutný, je vlastně takový nemastný, neslaný. A ten podivný plakát s Klárou Issovou je přesně takový jako celý film: smutný, emocionální a sentimentální. ()
Galéria (21)
Zaujímavosti (3)
- Během natáčení filmu Nickyho rodina ve Velké Británii, České republice, USA, Francii, Kambodži, Kanadě, Izraeli, Dánsku a na Slovensku vzniklo více než 450 hodin materiálu. (Zdroj: 2media)
- Ve střižně a zvukovýrobě byl film zpracováván 4 000 hodin. (Ded@M@tes)
- Film získal diváckou cenu na Mezinárodním filmovém festivalu v Karlových Varech 2011 a byl oceněn porotou na Mezinárodním filmovém festivalu v Jeruzalémě, kde získal cenu Fóra pro zachování audiovizuální paměti. Film by měl být uveden i na Mezinárodním filmovém festivalu v Montrealu. (Ded@M@tes)
Reklama