Tvorcovia:
Søren SveistrupHudba:
Frans BakHrajú:
Sofie Gråbøl, Nicolas Bro, Charlotte Guldberg, Preben Kristensen, Ken Vedsegaard, Stine Prætorius, Flemming Enevold, Morten Suurballe, Mikael Birkkjær (viac)Epizódy(10)
Obsahy(1)
Komisařka Sarah Lund (Sofie Gråbøl) z kodaňského oddělení vražd je z disciplinárních důvodů přeložena na venkov. Po čase je rehabilitována a je jí nabídnuta spolupráce na vyšetřování série vražd. Všechny oběti měly vztah k armádě a jejím zahraničním jednotkám v Afghánistánu.Stejně jako v první řadě seriálu se i zde prolínají různá prostředí. Soukromý život komisařky, vysoká politika, armáda, psychiatrická léčebna. Lund se musí zorientovat v pavučině lží, intrik a slepých uliček. V tom jí pomáhá její instinkt a cílevědomost. (wero1000)
(viac)Recenzie (63)
Jsem sice rád, že v druhé sérii jsme se obešli bez 10 dílů plných nicneříkajících vysvětlení a odboček do nikam, ale i tak jich v těch 10 zbývajících epizodách bylo až až. Hlavní hrdínka zůstala bohužel stejná neprofesionální kravka, jako předtím, která dělá jednu botu za druhou, aby pak vynikla jedna dvě situace, do kterých jí hodí děj za celý seriál. Vlastně se tam dokola stále opakují dva motivy. Haterská politická atmosféra plná dětisnských intrik a rádoby napětí, která graduje k nějakému odhalení, aby v dalším díle přišlo zklamání z toho, že vlastně o nic nejde a že se to ani nijak nebude řešit. Druhým motivem je neustálé utíkání odevšud - od rodiny, od důležitých informací o případu, od nadřízených, od sebe samého, aby nastalé okolnosti vytrhly tuto postavu z letargie a posunuly děj nějak trochu dál, což se stane přesně ve chvíli, kdy už je dynamika děje naprosto neúnosně v háji. K tomu kýbl pustých vět jako: uprostřed věty druhého- tohle musím vzít - 10 vteřin hovoru, kde hlavní postava vlastně řekne, že nemá na volajícího čas a musí se vráti k práci, aby hned vzápětí od té práce utekla a řešila nějakou další věc, u které taky nevydrží. Někoho odbyde nebo jinak znovu uteče z děje. Pro mě je tenhle seriál tedy zklamání a jeden velký dialogový chaos, který drží pohromadě vlastně jen záporák, který jediný děj nějak posunuje, určuje a dělí. Díl s Afghanistánem byl docela zajímavý, ale vlastně tušíme, že bychom se bez něho mohli obejít. Nejzajímavější postavou opět bohužel muž - voják, kterého odstavili. Myslím si, že námět je dobrý, ale udělat z toho seriál nebylo moc šťastné rozhodnutí. 40 % = 2/5 ()
Tady jsou pětihvězdičková hodnocení úplně mimo. Jako celek to sice není vůbec špatné, má to napětí, akci, ale už je to prostě šablonovité podle původního série, kterou si ale znovu nejspíš nikdy nepustím a hlavně je to o poznání jednoduší, chybí propracované mezilidské vztahy a některé logické dedukce Lundenové jsou víc než sporné. ()
Tam, kde jsem byl spokojený a díky tomu shovívavý v konečném hodnocení u první řady, mě ta druhá ve velmi krátkém čase začala solidně iritovat, nudit, mást a zbytečným přidáváním nezáživných postav až znechucovat. Potenciál tu byl obrovský, prostředí Blízkého východu je pro mě vždy sázkou na jistotu, ale tady si to tvůrci zkazili hlavně odhalením seriálových úhlavních nemesis, které jsou prostě brakovité a hodí se do nějakého béčkového filmu s Dolphem Lundgrenem. Rozhodně ne do kvalitního severského krimiseriálu. [viděno v iVysílání] ()
Lepší zabít nevinného, než váhat zabít nepřítele. Další severské detektivní cvičení v praktickém machiavelismu, tentokrát s vypilovaným konceptem, který díky poloviční stopáži působí mnohem semknutěji, soustředěněji a dynamičtěji než první řada. Brilantní práce s odlidštěnou atmosférou a profesními maskami umožňuje tvůrcům psí kus, kdy hlavní hrdinka může být ve své podstatě důsledně nesympatická, studená, posedlá mrcha a člověk chtě nechtě sympatizuje i s postavami morálně na hraně (neexistence dichotomie dobra a zla je konec konců jeden z konstrukčních prvků Forbrydelsen). Uchopení tématu války proti teroru, xenofobie a hranic toho, kde končí "blahodárné ohýbání demokracie" a začínají "autokratické manýry" je po skandinávsku dotažené dostatečně daleko, aby ponoukalo k zamyšlení (tudíž to není jen povinná dekorace). Dějová linka je mnohem plynulejší a přehlednější, režie ustálenější a v neposlední řadě je třeba pochválit dvojici postav - eklektického politika, který hledá masku v podání (vždy) skvělého Nicolase Bro a postavu veterána s poruchou paměti (Homeland po dánsku?) strhaného a štvaného Kena Vedsegaarda. Brilantní, tentokrát téměř bez výhrad. ()
Druhá série je kratší, dynamičtější, celkově nadupanější, mýma očima povedená jako ta první, bavilo mě to.. Sofie Gråbøl to zahrála bezvadně, líbil se mi Ken Vedsegaard a povodil si mě i Nicolas Bro.. Nutno dodat, že jsem neměla tušení, kdo je vrah.. Každopádně spokojenost a těším se na třetí sérii.. ()
Galéria (40)
Fotka © Danmarks Radio (DR)
![Vražda - Série 2 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/672/164672766_cbc6ab.jpg)
Reklama