Réžia:
Steven SilverKamera:
Miroslaw BaszakHudba:
Philip MillerHrajú:
Malin Åkerman, Ryan Phillippe, Taylor Kitsch, Neels Van Jaarsveld, Frank Rautenbach, Jessica Haines, Nick Boraine, Vusi Kunene, Darren Kelfkens (viac)Obsahy(2)
Bang Bang Klub, tak označovali čtyři mladé fotografy: Grega Marinoviche (Ryan Phillippe), Kevina Cartera (Taylor Kitsch), Kena Oosterbroeka a Joao Silvu, jejichž fotografie zachycují poslední krvavé dny bílé nadvlády v Jižní Africe. Za svou práci byli oceněni Pulitzerovou cenou. Film vypráví jejich pozoruhodný a někdy i velmi trýznivý příběh. Snímek ukazuje za jakých mimořádně extrémních podmínek své fotografie pořizovali. Fotoeditorka Anna (Malin Akerman) jejich fotografie chrání a stará se o to, aby je viděl celý svět. Film byl natočen na motivy knihy, jejímiž autory jsou Marinovich a Silva. Toto je skutečný příběh čtyř fotografů, líčí jejich přátelství a také napětí, stres a morální dilema se kterými se museli poprat. Je to také příběh konečné demise apartheidu a narození nové Jihoafrické republiky. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (68)
Tři komentáře (září 11)??? No to je tedy překvapení... To se místní pseudoznalci filmu s tisíci bodů moc nepředvedli (Kevspa, Radyo a podobní milovníci konformních pitomin)... Bang Bang Club byla parta jihoafrických válečných fotografů s veeeelice zajímavými osudy a několika Pullitzerovými cenami, přičemž fotka z vyhladovělého Súdanu, za kterou ji dostal Kevin Carter, je fakt drsná. Nebýt několika zbytečných odboček od hlavní dějové linky, možná bych dal 5 bodů. Film se hodně soustředí na rok 94, kdy byly v JAR první všeobecné volby a řezali se tam lidi z ANC a Zuluové z Inkathy. Pocit špíny ve slumech a bezdůvodného brutálního násilí (viz Marinovitchův Pullitzer za hořícího chlapa) je strhující. Přestože by to člověk od jihoafrického filmu čekal, rozhodně se tu nedočkláte žádných jednoduchých linek o zlých běloších a hodných mírumilovných černých, spíše naopak... Rozhodně film, který stojí za vidění a jeden z nejlepších za rok 2010! ()
Neskutečně zajímavá tématika, ale zpracování je takové mdlé a bez nápadu, což je prostě strašná škoda. Parta mladých fotografů je navíc sympatická jen do chvíle, než se začnou chovat jako hyeny a hrát si na nesmrtelné hrdiny. Celkovou atmosféru JAR to ale má, hrůzy války jsou z toho cítit, byť ne úplně přímo na kameře. ()
tak skvelej material pro dobrej film, ale ja si nemuzu pomoct ... jak se to snazi do filmu nacpat vsechny ty udalosti a souvislosti, tak je to roztristeny... a navic strasne nepresvedcive natoceny a nepresvedcivy jsou pro me i vsechny herecky vykony. Velka skoda. ()
A good picture is one that asks a question. 1) Fotografovat lidské utrpení není job pro každého. Aktéři dávají všanc život, zdraví i psychickou pohodu. Nevyhnou se ani pobouřeným reakcím veřejnosti na fakt, že místo aby poskytovali pomoc, tak fotí. They're right. All those people who say it's our job to just sit and watch people die. They're right. _____ 2) Film se ovšem morálními otázkami nezabývá. K tomu režisér: I think one of the reasons why the film is a little controversial is that it doesn’t really answer those questions and it really leaves them hanging and expects the audience to think about that stuff._____ 3) Dosavadní režisér a především producent dokumentárních filmů, vzděláním právník, Jihoafričan Steven Silver napsal první scénář a natočil celovečerní prvotinu s aktivní účastí autorů knižní předlohy, fotografů Grega Marinoviche a Joaoa Silvy. Točilo se ve stejných místech, kde se boje odehrávaly. Opět režisér: One of the by products of this design was that the people you see in these shots were the actual people who were part and present at these events. We were filming on their streets. As a result, they are not acting, they are remembering, which brought an extraordinary quality to the film._____ 4) Zaujal mě 36letý nestárnoucí Ryan Phillippe spolu s 29letým Taylorem Kitschem, který kvůli roli za dva měsíce zhubl 17 kg._____ 5) Působivá je i hudba 46letého Angličana Philipa Millera i další songy, které ve snímku zazněly._____ 6) A ještě jednou režisér: In December 2010, João stepped on a landmine just outside Kabul, and had both of his legs amputated. He watched the film from his hospital bed. I can’t imagine ever making a film that could ever be as visceral as the actual experiences of The Bang Bang Club. ()
Přišlo mi to takové skoro polodokumentární, leč velmi zajímavé. Umírají nevinní i vinní lidé a práce fotografa je tohle dění zaznamenat. Někdy jde o život jeho, někdy druhých a nastává dilema zda zasáhnout do děje. Vzpomínáte na slavnou fotku z Vietnamu, kdy plačící nahé dítě běží blátem? Ovlivnila spoustu lidí na celém světě, poopravit názor a změnit svůj postoj. I kdyby tohle nešťastné dítě a válečný fotograf změnili myšlení jen jediného člověka, splnilo to účel. A o tom tahle práce je. Ale mnohdy za ní zaplatíte mnoho, i cenu nejvyšší. Všichni se mi ve svých rolích líbili, ale Taylor Kitsch přece jen nejvíc. ()
Film je o bande morálne vysoko flexibilných majiteľoch fotoaparátov, neochvejne veriacich vo svoj úžasný talent a presvedčených, že od bielych frajerov v kapsáčoch sa guľky a mačety bezpečne odrážajú. A ono nie. Netvrdím, že ich práca je jednoduchá alebo zbytočná. Veď odkiaľ by sme vedeli, ako vyzerajú črevá afrického dieťaťa, či mačetou rozsekaný chlap? Ľudia chcú byť šokovaní a zhrození, ale naháňať horiaceho chlapa, aby som mala krásnu momentku, tak to už je hardcore. Ja neviem, ale to "bang" v názve ich klubu sa dá vysvetliť rôzne, asi preto chlapci vyzerali, ako by casting robil Lagerfeld. Nič proti. ()
Není to špatný film, téma výborné, adrenalinové fotografování, ale nějak zvlášť unešen přes takové hodnocení z toho nejsem. Něco tomu chybí. ()
Nechcem pouzivat silne slova a viest silne reci, /pri studiu staroveku sa tomu nevyhnem/, ale mne sa to videlo. Poznam uz filmy o vojnovych fotografoch - Salvador od Olivera Kamen a cosi mi vravi aj Triage 2009 od Tanovica tusim. Krajcir Kitch je sympatak a podla mna aj vyborny herec, Ryan Phillipp je u mna doteraz tazko zaraditelny, myslim ze ani nevie hrat. Kazdopadne film namakany, 90 % ()
Jihoafrickou republiku mám rád a rozhodně je zajímavé sledovat, co se tam ještě před nedávnem dělo a díky těmto čtyřem fotografům máme o tehdejších činech velmi dobrou představu. Film jako takový sice nebyl nic extra úžasného, ale z historického hlediska to pro mě bylo hodně poučné. 70% ()
Filmove dost pribarvene, pokud ale divak zapomene na skutecne postavy, film si uzije daleko vice. Atmosfera dobra, problematika cernochu vecna, at uz jsou v jakekoliv zemi. Na fotku se supem, ktery ceka na svou obet si vzpominam, to je silny zaber! ()
5/10 ()
Působivý snímek vyprávějící pravdivý příběh skupinky válečných fotografů, kteří nejsou z těch nejopatrnějších. Kolem sviští kulky, ulice jsou posety mrtvými těli a přesto se uprostřed davu domorodců s mačetamy krčí střízlík s prstem na spoušti (fotoaparátu), aby podal reálně krutý obraz války, která je navíc mimo věškerý zájem civilizovaného světa. Což dokazuje i to, že události v JAR, zde dokumentované mi byli absolutně něčím novým. Bez příběhu, bez příkras jen snaha o co možná nejreálnější obraz lidské "dark side". ()
Skvělá tématíka filmu a "foto" pohledy kamery stojí určitě za výjimečnou podívanou. Já však vidím slabost v příběhu, který je zcela obyčejný a ve výsledku jde vlastně o konstatování jednoho/několika foto jobu. Průměrně zahrané, průměrně uchycené, s nadprůměrnou kamerou, nadprůměrnými exteriéry a hodně povedenou kytarovou muzikou... ()
Na tohle focení musí mít člověk žaludek, odvahu a možná také nevážit si tolik života. Každopádně Bang Bang hoši nenudili ani na okamžik. ...”Co je ta nejlepší věc, kterou jste udělal a která z vás udělala lepšího fotografa?” - Ujisti se, že máš ve foťáku film… OK a teď vážně. Dávám možnost svým emocím a citům, aby vzájemně a velmi plynně ovlivňovaly mé fotografování a mé fotografování mé emoce a city. - Greg Marinovich ()
Přesně na pomezí mezi *** a ****. Nadšení, že se tenhle námět vůbec zpracoval a lehké zklamání, že nebyl vyprávěn obratněji. Ani nevím, co bych vytkla přesně, ale už jen fakt, že mi v hlavě utkvělo pouze několik scén, ale celkově film na mě příliš nezapůsobil, o něčem svědčí. Prostě nějakým způsobem zůstává na povrchu a nejde k jádru. Ale scény kdy Greg běží za hořícím mužem a kdy mu jeho přítelkyně dělá osvětlovače každopádně stojí za to! Fotografové ať si k hodnocení s klidem přičtou 10% ;-) ()
Moc pěkně natočené a k tomu trocha toho pohledu na JAR. Nebudu tu rozebírat politiku, ani hodnotit práci fotografů ve válečných zónách nebo snad jejich přístup k životu a práci. To už tu rozebrali jiní experti. Já to beru jako technicky, výpravně i herecky velice slušně zvládnutý kousek, který nenudí. ()
Více o aktérech filmu zde: http://www.sme.sk/c/4397084/ked-fotografie-dokazu-zabit.html ()
Jejich zbraní je rychlá spoušť fotoaparátu, emoce nechávají stranou a jsou připraveni pro detail vběhnout pod hlaveň zbraně. Úctyhodný a zároveň šokující pohled na profesionály, kteří lidskost staví až na zadní příčky svého chování. Ovšem bez "nelidského" chování by se nikdy nedochovaly tak úchvatné fotografie. Film s příjemnou hudbou, dobrou atmosférou a vděčným tématem. Obsahově jsem zatím neviděl jiný film tohoto druhu, jsem tedy spokojen... ()
Moc se mi u tohoto filmu nelíbil styl vyprávění, ale poslední třetina rozhodla o navýšení původně plánovaného počtu tří hvězdiček na čtyři. Ano, bylo to poměrně zmatečné, měl jsem problém se v tom trochu zorientovat (a možná se mi to úplně nepovedlo až do samotného konce), ale jako dnes už bývalý novinář tvrdím, že to bylo hodně realistické, a to nejen na poměry amerického filmu. Přitom ta realističnost na sebe brala zdánlivě absurdní podobu- například když novináři/fotografové poskakovali mezi těly ležících vojáků. Ale k podobným situacím skutečně dochází a nezasvěcenému pozorovateli mohou přijít bláznivé a směšné. Takže do mého hodnocení se v tomto případě rozhodně promítá moje (ex) profese, bez ní bych z toho byl podstatně rozpačitější a daleko méně přívětivý. ()
Devadesátky, Jižní Afrika a čtveřice fotografů, kteří se jako šílenci vrhají do nejdrsnějších bojů a nebezpečí. Někteří za odměnu dostanou Pulitzerovu cenu, další kulku do srdce. Hlavní hrdinové byli sympaťáci a to určitě pomáhá, protože bez jejich kamarádství by film byl o ničem. ()
Reklama