Réžia:
Coky GiedroycScenár:
Peter BowkerKamera:
Ulf BrantåsHudba:
Ruth BarrettHrajú:
Tom Hardy, Charlotte Riley, Andrew Lincoln, Sarah Lancashire, Rebecca Night, Burn Gorman, Rosalind Halstead, Kevin McNally, Des McAleer, Barnaby Kay (viac)Obsahy(1)
Sirota Heathcliff je vychovávaný bohatou rodinou Earnshawovcov z Yorkshire, no neskôr práve tejto rodine prisahá pomstu.
V prvej časti dvojdielneho snímku prichádza Catherine (Rebecca Night), napriek varovaniam svojho otca Edgara Lintona (Andrew Lincoln), aby neprekročila hranice šľachtického pozemku, do odľahlého sídla, kde sa zoznámi s očarujúcim, ale chorľavým bratrancom a mužným Haretonom (Burn Gorman). Obaja sú opovrhovanými a zneužívanými synmi bohatého Heathcliffa z Earnshawu (Tom Hardy). Heathcliff bol vychovaný ako najlepší priateľ Cathy (Charlotte Riley) jej milým a veľkorysým otcom, pánom Earnshawom (Kevin McNally). Po jeho smrti sa jeho syn a následník vrátil z internátu, oženil a Heathcliffa degradoval na úroveň chlapca zo stajní, len aby mohol zostať so svojou milovanou Cathy. Tá sa však po náhodnom stretnutí s elegantným gavalierom Edgarom Lintonom zamiluje a na Hindleyovo potešenie táto správa zdrveného Heathcliffa vyženie zo sídla.
V druhej časti uplynuli tri roky a Heathcliff sa vracia s dostatočným majetkom na to, aby mohol odkúpiť sídlo, práve deň potom, čo sa Cathy vydá za Edgara. Zaháji svoj plán pomsty, ktorý však namiesto uspokojenia prinesie všetkým iba utrpenie. Po smrti Cathy a neskôr Edgara jeho nenávisť zasiahne ďalšiu generáciu, ktorá sa však spojí za účelom bojovať za ušľachtilejšie a trvalejšie hodnoty.
(Incantator)
Recenzie (71)
Nejde jinak než za plný počet. Naprosto skvostný Hardy v adaptaci, která si sice zakládá možná až příliš na osobní interpretaci díla, nicméně v rámci televizní tvorby je to klenot, který by se nemusel stydět ani v konkurenci produkce pro kina. Adaptace slavného britského románu z roku 2009 je přesně tou vyváženou volbou, která dokáže oslovit i současnější publikum a přitom neztrácí ani trochu z osobitosti původního díla. ()
Bylo to úžasné. A protože mi poslouží jako skvělé odpaliště Lanarkův komentář, hodlám text vést jako reakci na něj (žádná šikana nebo tak): film jako takový se přeci nutně nemusí ztotožňovat se světonázorem diváka. Nehodnotíme střet námi uznávaného ideálu lásky s tím, který předkládá. A proč vlastně automaticky předpokládat, že nám nějaký ideál vůbec podsouvá? Jestli něco prezentuje, tak, dejme tomu, sílu citu mezi několika konkrétními lidmi na konkrétním místě a v konkrétním čase. "Realitu" (nejen) dobově ohýbanou a reprezentovanou postavami na červenou knihovnu krásně rozostřenými - chápej do běžných stereotypních škatulek jen těžce zařaditelnými - bylo pro mě osobně radost sledovat. On mohl být kretén, ona mohla být kráva. Noa? Hodnocení kompatibility postav se mnou, jako člověkem, mělo na požitek pramalý vliv. Jestli jsem ale někdy viděl film, který uvěřitelně přenesl ozvěnu první lásky náctiletých do světa dospělých, a nevznikla tak nefunkční konstrukce vytržená z času a prostoru, tak zde. Btw, Lanarku, zdá se mi, že jsi v přední řadě ke konci trošku pospával. Nová generace totiž rozbijí i tebou předpokládanou "definici lásky" reprezentovanou snímkem, kterou tak zavrhuješ. Dá se tvrdit, že mluví proti ní a když ne přímo proti ní, tak rozhodně reprezentuje další proměnu, kterými je (nejen) tato doba tak protkána. Už jen takové gesto autora očišťuje od předpokladu, že se pokouší předkládat nějaké neměnné ideály. ___ Druhý důvod, proč mě snímek tak uhranul, stojí čistě na mé deformaci ze zkouškového období. Je ujetý, že jsem polovinu hracího času přemýšlel nad úžasně zachyceným clashem morálky osvícenství a romantismu, nad dozvuky hierarchizace tradiční rodiny, nad ustupující nesmlouvavostí křesťanské morálky, nad motivy reventantů, postavením žebráků a cikánů v stereotypy proměňující společnosti poloviny 19. století nebo nad pomalounku dominujícím motivem manželství založeného na lásce. Škola je někdy nemoc! ()
Príbeh Emily Brontë je plný smútku, žiaľu a utrpenia. Nedala im vôbec vydýchnúť. Sama vo svojom živote zakúsila málo lásky a šťastia, a možno preto to šťastie nedopriala ani svojim postavám. Spracovanie je naozaj slušné, drží sa predlohy a dve veci ho robia viac ako len TV filmom ... výborné herecké výkony a hudba. Mne osobne tam chýba viac toho tajomného, strašidelného a viac rozfúkaných vlasov. ()
Velmi povedené, realistické, s výbornou Catherine a Heatcliffem Toma Hardyho, který se vymyká obvyklým démoničtějsím vyobrazením. Jen je to celé na můj vkus až příliš civilní, trochu hozené od syrovější romantičky Emily Brontëové směrem k lakonické pozorovatelce Austenové... Na původním příběhu totiž miluji právě ty ledové závany z blat a nádech duchařiny. Horrorromantiku. Ta mi tu chyběla. ()
Úplně první Hůrka, kterou jsem zatím viděla. Četla jsem knížku a proto možná je moje hodnocení tak vysoko. Totiž takhle - když dokáže film tak přesně vystihnout, co jste si představovali při čtení knihy, je to zázrak. V rámci možností i tempo a obsáhlost je uspokojivá. Hůrka je celistvá, skvěle vygradovaná a neuvěřitelně přesvědčivě zahraná. To narážím na bod dva, co mě přesvědčil o 5* - herci. Všichni odpovídají svým knižním předlohám jak fyzicky, tak povahou. (Jedině snad že Heathcliff měl bejt jako napůl cikán, kterýmu se teda Hardy nepodobá ani trochu, ale to se dá přežít celkem bezbolestně). Jako že z knihy jsem si odnesla pokroucenou představu Heathcliffa, co vypadá trochu jako napůl přeměněnej vlkodlak a furt jen zběsile pobíhá po okolí a rve si vlasy, tak Hardy mu vtiskl reálnost a uchopitelnost. Cathy mi sice nepřišla nijak závratně krásná (ale proč by taky měla být?) zato její povaha je převedena obdivuhodně dobře - každá její vlastnost. Nelly - jakkoliv je to postava celkem bez vývoje - je taky perfektní, stejně tak Andrew Lincoln coby Edgar a Burn Gorman jako Hindely (btw doporučuju vám si toho herce omrknout, to je aspoň tvář). Z vedlejších nezapomenu ještě na McNallyho jako pana Earnshawa. A k tomu božská hudba. Je až s podivem, kolik péče se věnovalo televizní produkci. Mírně přidat na výpravě, stáhnout dva díly do jednoho, šoupnout to do kin a mohlo se to směle postavit vedle nejnovější Jane Erye. Absolutní spokojenost. ()
Galéria (20)
Zaujímavosti (9)
- Britské noviny The Observer túto adaptáciu skritizovali tvrdením, že: „Búrlivé výšiny sú nočnou morou pre filmového tvorcu s príliš veľa postavami na vytvorenie efektívneho príbehu a otravnými protagonistami." (Arsenal83)
- Snímek byl natočen na motivy stejnojmenného románu Emily Brontëové, který bývá překládán také jako „Na větrné hůrce“. (R´Hell)
- Peter Bowker poznamenal, že kniha sa mu zdá "neúprosne neadaptovateľná" a "z hľadiska štruktúry je román notoricky ťažký k spracovaniu". (Arsenal83)
Reklama