Réžia:
Jan HřebejkScenár:
Petr JarchovskýKamera:
Martin ŠáchaHudba:
Aleš BřezinaHrajú:
Lenka Vlasáková, Milan Mikulčík, Martin Huba, Daniela Kolářová, Antonín Kratochvíl, Anna Šimonová, Petra Hřebíčková, Martin Schulz, Ladislav Chudík (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Kdo může posuzovat minulé viny? Kdo je může odpouštět? Může jim čas obrousit hrany? Nebo pokání, jímž se viníci posléze pokusí spasit? Drama Jana Hřebejka podle Cenou Sazky oceněného scénáře Petra Jarchovského vytváří spletitý řetězec podobných otázek a nabízí celou škálu často protichůdných odpovědí. Středobod příběhu tvoří postava renomovaného psychiatra (Martin Huba), morální autority, který má u příležitosti výročí založení republiky získat významné státní ocenění. Právě připravovaný slavnostní akt se stane katalyzátorem událostí, které na povrch vyplaví hříchy minulosti, jež mu můžou zlomit vaz. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (747)
Pokud by se pan režisér udržel na uzdě a neměl tendenci divákovi vše dovysvětlit, přidala bych o hvězdu víc. ()
Otevírání starých ran může být dost bolestivé. Poměrně slušný příběh s dobrými herci s téměř žádnou atmosférou. Možná je to tím vedrem co mě sžírá, ale film jsem vnímal tak nějak apaticky. Každopádně je to jeden z těch lepších snímků autorské dvojice. ()
Hřebejkovy filmy jsou čím dál horší. Prvních 40 minut tohoto filmu je strašných. Mikulčík hraje jako ochotník a i díky němu jsou všechny scény s jeho manželkou a milenkou na pomezí trapnosti a režijního neumětelství (obzvlášť ten rozhovor ve třech s milenkou je příšerný). Teprve s nástupem Chudíka a Kratochvíla vyšplhá film do solidního průměru. Nicměně scénář má závažné dramaturgické nedostatky (Jarchovský nikdy neuměl moc psát), takže film zachraňují některé herecké výkony. Mimo to se mi zdá, že by Hřebejk toho přehrabování v komunistické minulosti už měl nechat (stejně jako ostatní režiséři) a měl by točit o tom, co lidi trápí v současnosti (a že je toho dost). Estébáci to nejsou. ()
Komorní snímek, který nemohu ohodnotit více, jenžto mne nezaujalo téma. Všude okolo je podobných témat tolik, že mne již lezou krkem. Skvělé výkony všech herců, vypíchl bych pana Hubu, paní Kolářovou a Lenku Vlasákovou, drsný dialog obou jmenovaných dam v lese bude jistě navždy patřit do ukázky geniality českých hereček podobných výkonům paní Medřické, Bohdalové atd. Nepřesvědčil mne Milan Mikulčík. ()
Vynikající film, kterému chybí ale jediná věc - jinak postavené vyprávění silného příběhu o udavačství komunistického režimu. Aby dostal 5* představil bych si děj ne jenom jako dialog mezi kamerou a postavami. Na druhou stranu, tak máte pocit, že celý film je vlastně dokumentem a výpovědí obviněných osob. Silný film se silnými myšlenkami, díky nimž se řadí mezi top v české kinematografii. Stoprocentně DOPORUČUJI !! ()
Silný, spíše kratší až povídkový námět, který jest rozmělněn tak nějak po "hřebejkovsko-jarchovsky"...momenty, který měly sílu a potenciál v mžiku utopil pelíškovskou legrandou a tím pohřbil jak legraci, tak i drama. A Kawasakiho růže na Oskara? To je skoro výsměch...škoda:( ()
Tento snimek si rozhodne nepoustejte jen tak ve volne melancholicke chvili. Chce to tu spravnou naladu, ktera se ne zrovna jednoduse popisuje. Abyste plne nasali atmosferu a cely pribeh, skvele herecke vykony (pro me predevsim Daniely Kolarove) nebo komorni hudbu Cajkovskeho a Smetany, pustte si ho v podzimni podvecer u sklenky dobreho vina. Vysledek se dostavi sam. A rozhodne nedoporucuji film nejakym zpusobem prerusovat nebo dokonce drobit na vice casti. Film je natoceny velmi citlive a zajimave a jedinou drobnou chybicku jsem zpozoroval az v predposledni scene. Kvuli tomu take mozna hodnotim o stupinek hure, nez-li jsem se po cas celeho filmu chystal. Kazdopadne ale uctyhodnych a pro pana Hrebejka zaslouzenych, 80%. ()
Pro mě osobně veliká úleva, že pan Hřebejk má stále chuť tvořit. Po Nestydatém Medvídkovi stočil kormidlo do nepodbízivých vod. Kawasakiho růže je silný, na všech frontách skvěle zahraný, film. Takže - "U mě dobrý". ()
Je to kvalitný film, Huba s Chudíkom sú vynikajúci ale stále mi niečo na tých Hřebejkových filmoch vadí, také to odlahčenie humorom a niektoré zbytočné scény ale je to každopádne lepšie ako jeho posledné filmy ()
Precizně natočené drama, které má myšlenku a zanechalo ve mě hluboký pocit. Škoda jenom, že nerozumím tehdejší době, všem poměrům, které tehdy panovaly. Poté bych dal možná i maximální hodnocení. Takto ve mě stále totiž zůstáváv pocit, že mi něco chybí a uniká. ()
Takmer dokonalá réžia, scenár, dialogy, klavír a herecké výkony / Chudík vo vedlajšej úlohe za aké sa v zámorí dostávajú minimálne nominácie na oscara/. Krásna psychologicko-dramatická hra z viacerých strán a niektoré scénky, ktoré v českom filme nemajú kokurenciu /príhovor psychiatra na udelovaní, záverečných 50 synoným, rozhovor milostného trojuholníka, a hlavne tých pár dokonalých minút s Ladislavom Chudíkom povyšujú u mňa Kawasakiho ruže do svetového formátu a som presvedčený, že českým filmom /samozrejme občas aj so slovenskými hercami, čo ma veľmi teší/ nie je určite odzvonené...9,5/10 ()
Symbol ztráty kolektivní paměti. Tak lze nazvat tento film. Kdo v minulé době nežil, nemůže vědět jak to bylo. Já se bez ostychu přiznávám, že to je můj případ (naposledy jsem soudruhoval v první třídě), o to mi přijde děsivější myšlenka na postrkování člověkem jako figurkou na šachovnici. Kdo může s klidným svědomím říct, že nemá z té doby škraloup? Ať už za svoji aktivitu či za svoji pasivitu. Není zde hlavních a vedlejších postav, jsou jen postavy opravdové, které svou reálnosti vhánějí slzy do očí. Ne pro falešný pocit lítosti a soucitu nad ztracenými lety a lidmi, ale nad děsivou neschopností člověka se poučit z vlastní historie. Ať už v době před nebo po roce 1989. P. S. A ještě k jedné věci bych chtěl pánům Hřebejkovi a Jarchovskému poblahopřát. Že se jim ke spolupráci podařilo získat takové herecké eso, jakým je Ladislav Chudík. Obzvláště pak pro roli, do níž byl obsazen. Ta totiž ostře kontrastuje s jeho hereckým projevem, na který je divák u něj zvyklý, a přitom s ní vytváří dokonalou hereckou symbiózu. Po Pelíšcích druhý nejlepší Hřebejkův film. ()
Jsem rád, že Jan Hřebejk dokázal, že patří k naší absolutní špičce a směle se řadí mezi evropskou elitu. Tenhle film se předchozím moc nepodobá a je to dobře. Výborné drama, které se tentokrát vrací ke spolupráci s STB bez komediálního podtónu. Už dlouho jsem po českém filmu nemusel přemýšlet o posouzení viny a odpuštění. Kdo je zde kladným hrdnou? Koho vlastně máme soudit? ()
Možná je to tím, že je to drama, možná já nejsem dramatu hoden, ale za mě slabý.. Nevim jestli všichni sou tak hotoví tady z toho silného komunistického tématu nebo co vlastně na tom filmu obdivují ale já se teda bavím u jinejch filmů.. A že bych si z filmu odnesl byť jen špetku ohromení to se teda fakt říct nedá.. Jasně hrůzy StB jsou zde vylíčeny v pravém smyslu a významně pohnuly s osudy mnoha lidí za bývalého režimu ale to mně nutí pouze dát místo 2 hvězdiček 3. Jinak film podprůměrný.. ()
Film, který jsem viděla až v tv, a velmi se mi líbil, nejsem nakloněna českým filmům, většinou nemají svoje uplatnění u diváků, ale tady se stalo něco, co jsem neočekávala, hudba, která výborně dokreslovala celý děj, v každým momentu vystihla postavy, Daniela Kolářová, zahrála velmi dobře svoji roli, ano bylo to natočeno opět v době kdy na nás dýchla minulost STB, kdy bud člověk jim vyhověl, nebo mu bylo zakázáno co by mu šlo nejlépe, bud se podřídíš nám, nebo padneš. Ono je těžké se vyrovnat s vlastními křivdami v té době, nebylo to vůbec jednoduché, kor, když zjistíme, že naše rodinné zázemí, které si tolik idealizujeme není tak krásné jak jsme chtěli, a minulost at chceme nebo nechceme tak nás dostihne dřív nebo později, a v tomto filmu to bylo jasně ukázané, minulost mlčela, ale v budoucnu se natvrdo ozvala, když to nikdo nečekal, ano, jeden z mála velmi zdařilých českých filmů ()
ja neviem, celkovo to bola velka nuda ()
Musím se přiznat, že k filmu jsem přistoupila poněkud s předsudky, protože podobná témata nejsou vždy vhodnou látkou a velmi těžce a objektivně se prezentují, každopádně film o mnoho předčil má očekávání.. ()
Hřebejk po několika letech a filmech, kdy přešlapoval na místě a podle mě moc nevěděl co chce říct, natočil skvělé silné drama. A že už bylo načase. Kawasaki je film pevný v základech, silný v jasném názoru, a taky v řemeslném zpracování. Celý film je bez jakéhokoliv náznaku toho laskavého humoru (a díkybohu za to!), ale poctivě staví proti sobě několik různorodých hrdinů, z nichž každý si bere svoji část filmu pro sebe - a ve výsledku se z toho složí krásný obraz. 80% ()
Tvůrci filmu udělali velikou chybu a jejich původní záměr se otočil proti nim! Do role toho "zlého" obsadili noblesního pana Chudíka, který svoji roli zvládl s velkým přehledem a do role "hrdiny" jakési trapné a lítost vzbouzející stvoření, které by mělo nakonec zlému estébákovi líbat ruce, že jej vyhnal tam, kam ve skutečnosti patří! Hodně daleko od normálních, slušných a poctivě pracujících lidí!!! ()
Další Hřebejkova sonda do duše národa. Národa, ve kterém je strašně těžké zachovat si mravní kontinuitu v situaci, kdy se každých dvacet let změní režim a z těch hodných jsou zlí a naopak. Posletsví tohohle filmu by se dalo shrnout do jediné věty "Hoď kamenem, kdož jsi bez viny". ()
Reklama