Obsahy(1)
Film Heleny Třeštíkové je unikátním časosběrným dokumentem, mapujícím čtrnáct let v životě mladé narkomanky a jejího marného zápasu se závislostí. Proč začala brát drogy? Jak sama říká - chtěla se lišit. Píše se rok 1996 a tehdy devatenáctiletá Katka žije v terapeutické komunitě Sananim v Němčicích s nadějí na obyčejný život - touží mít přítele, jednou i rodinu. Happy end se však nekoná. Režisérka zaznamenává ve svém filmu rok za rokem Katčin sestup níž a níž na spirále krádeží, prostituce, fyzického i psychického chátrání, na spirále, přerušované jen občasným vzepětím naděje a odhodlání s drogou skoncovat. Její touha je upřímná, droga ale nakonec vždycky zvítězí. Podaří se Katce konečně najít sílu ve chvíli, kdy otěhotní a budoucí mateřství jí nabídne životní motivaci? (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (543)
Nezapůsobilo to na mě tolik jako původní dokument o Katce, který sestříhaný a vměstnaný do 20 minut jako úvod tohoto nového, už nefunguje. Celkově příliš roztříštěné, překotné a odosobněné. Zinscenované a nucené scény mi do popisného dokumentu už vůbec nesedly. Depresi nepociťuji. ()
Tak tohle bylo na mě moc silný kafe... ()
Luxusní dokumentík. Některé věci bych si představoval jinak...ale proč ne. **** a 80%. ()
Tyhle dokumenty vnímám jako velmi pozitivní prevenci do pro děti a mladistvé, protože je to pro ně zřejmě účinnější, než čtení Mementa. Bude to furt, ale třeba to zmírní o 0,08% potenciálních závislých. Čili jsem neřekla nic novýho ani chytrýho a můžu jít zas tlachat jinam. Čau ()
Těžko hodnotit kvalitu dokumentu bez zaujatého pohledu na obsah, který hodně hodnocení ovlivňuje. Alespoň v mém případě. Kdo dobrovolně bere drogy je debil. Kdo rovnou začně s heroiinem je extra debil. A kdo si roznou začně píchat je dement největšího kalibru. Ano ono se mi to kecá, když jsem měl prakticky bezstarostné dětství a pubertu, ale znám takové co se trápili a drogy jako řešení je nikdy nenapadli. Naproti tomu znám lidi, kteří si měli na co vzpoměli a fetují. Dokument ve mě příliš mnoho lítosti nezanechal. A není se čemu divit. Proč taky? Nad čím? Nad feťačkou, "která chce přestat, ale ještě nepříšel ten správný čas?" Nad feťačkou která je hnusná k lidem, kteří ji chtějí pomoci? Nad feťačkou do jejiž léčby se investují tisíce i pres to, že nejeví upřímnou snahu přestat s drogami? Ano, je mi trochu smutno, při pohledu jak se někdo dobrovolně zničí a ani mu to nepřipadne, ale daleko více ve mě převládal pocit znechucení. Drogy jsou zlo, ti kdo je neberou to ví. Ale to co si sám Kateřinin přítel myslí, že drogy mu dali hodně do života a než poznal svoji dceru nevěděl, že existuje lepší věc, mluví samo za sebe. Chudák dítě. Tak trochu se mi chce říct kdo chce kam, pomožme mu tam, ale to by ode mě bylo hodně hnusné. Mohl bych tady napsat dalších několit řádků na toto věčné téma, ale připadá mi, že to nemá smysl. Každý je strůjcem svého štěstí. 60% ()
toto by meli povinne poustet deckam ve skole.. ()
Smutných pět hvězd za strhující dokument o pádu jedné ženy. Cesta z drog je dlouhá a nepodaří se skoro nikomu kdo klesnul ve své závislosti takto hluboko. Optimizmus (bohužel) není na místě. Přesto budu doufat že se stane zázrak a v Katce se "něco" pohne a s fetem praští. Znám (jednoho) člověka kterému se to podařilo...s velkým vypětím sil a podporou rodiny....což obávám se, u Katky nehrozí. ()
Tak toto je příběh z říše začarovaného kruhu zoufalství, bezmoci a sebedestrukce!! Toto by mělo být povinně promítáno na každé základní i střední škole. Bez cenzury, na "tvrdo" a krutě!! ()
Bezesporu dobrý dokument, sice má své slabší stránky a občas se v něm člověk trochu ztrácí a chtělo ho lépe zvýraznit a zprůhlednit, ale silně upozorňuje na problém, který by neměl být utajován. Hodnocení: 65 % ()
"Drogy jsou špatné, áááno?" ()
Casosberny dokument o drogove zavisle Katce ukazuje, ze drogy vam vezmou vse. Ano, to vime vsichni, ze drogy jsou spatne. Obcas ale neni od veci si to pripomenout a tento film bych povinne poustel na zakladni skole. Kdyz to neudela skola, ja svym detem tento film urcite pustim. Pani Trestikova udelala skvely dokument, ktery me hned po tom, jak Katka poprve ukoncila leceni a vratila se na ulici, chytnul a drzel az do konce. ()
Polka filmu varenie heráku, druhá polka príhody na tripe. Nič pre mňa absolútne nechytajúce. 40% ()
Toľko stupídností a hnusu je priveľa aj na koňa. Pripadá mi to tak, akoby Helena Třeštíková vďaka lacným pracovným silám chcela urobiť dieru do sveta. Čo s toho vzniklo ? Veľké lajno, navyše v porovnaní trebárs s Amsterdamom, skvelá vizitka Prahy. Najstupídnejšie, že 17 rokov „ Katka“ žila pod vedomím drobnohľadom spoločnosti a úradov, kde nikto jej v tom nezabránil, dokonca v takom stave ju nechali porodiť dieťa. Čo tu malo vlastne upútať. Herecké postavy, kamera, námet, výprava, kostýmy, dialógy ? Tento trápny a bezútešný dokument môže mať vplyv pre premietanie v tých najpodradnejších ústavoch pre feťákov a choromyseľných a nie normálnym ľuďom. ()
Tento televizní dokument je vhodný nejen do hodin výchovy k občanství a výchovy ke zdraví. Žáci se při něm mohou dozvědět o nástrahách drogové závislosti. Osobně bych ale zvažoval, které studijní skupině bych ho pustil. ()
Nechápu, jak může 25 let potom co si prvně píchla, být ještě naživu! Je mi hrozně líto čemu bude must čelit dcera až se její vrstevníci dozví,kdo je máma. ()
V první řadě se sám sebe ptám, jakou motivaci měla Helena Třeštíková, aby se zabývala životem feťačky, jejíž výpověď má jedinou vypovídající hodnotu - tohle s vámi udělají drogy. Z tohoto pohledu je film ceněný a normálně bych se nebál jej pouštět na ZŠ druhém stupni a na SŠ. Nic jiného než děsivé záběry, za něž by se nemuseli stydět ani leckteří maskéři Hollywoodských hororů, by asi na žáky a studenty nepůsobilo tak silně, aby si udělali jasný obrázek, kam to celé vede. Jinak je ale život mladé Katky pořád na stejné vlně. Bere drogy, chce přestat, jde na odvykačku, nevydrží, bere je dál. Její zdánlivé motivace jsou jen slova, vyřčená do prázdna. Nedodrží žádné dohody, sliby, ani dané samé sobě. Dokonce ani těhotenství jí nepřiměje ke změně. Své dítě nevídá, nemůže se o něj postarat, zaplať bůh, že v tomhle úřady fungují spolehlivě. Jenže i tak, proč to dítě chtěla? Přivedla na svět feťáka, který za to ani nemůže a o kterého se jeho matka nepostará, pakliže se jeho dětství vůbec dožije. Mluví do ní sociální pracovnice, úřednice, dokonce samotná Třeštíková má tu trpělivost vymoci si na hlavní hrdince nějaký úplně bezvýznamný slib, který stejně nedodrží. A stejnou trpělivost s ní musí mít a má systém. Veškeré peníze za léčbu, kterou mimochodem hradí daňoví poplatníci přišli vniveč. Neschopnost systému poradit s takovými existencemi, které společnosti ničím nepřispějou a zároveň využívají jeho výhod, ale také kradou a povalují se po ulicích, její partner je jeden odsouzen, druhý je násilník, je do nebe volající. Katka je při vší úctě k H. Třeštíkové krom důsledků drog, k čemuž slouží pár záběrů a scének, jinak nic neříkajícím dokumentem o fetce, která nemá co říct a zhruba od poloviny už možná ani nevnímá, že je natáčena. ()
Film a pak okomentuji Katku jako takovou... Vlastně dokument podle mě by měli ukázat ve školách, chápu že některé pasáže mohou působit divně či zbytečně, ale když se to zakomponuje do podtextu, tak to dává smysl. První čeho si logicky člověk všimne je ta vizuální stránka Katky, tam je fakt vidět co drogy dělají s tím vzhledem (když vezmu Katku v těch 19-ti až 21 let byla to pěkná holka, která kdyby se fakt dala do kupy byla by na tom strašně fajn) ale pak to šlo s kopce. Pak je ta stránka, drogy a povaha, atd... I to bylo vidět jak se Katka fakt měnila. Za mě ten dokument je skvělí a dokáže ukazovat na příběhu jak by si člověk měl vážit sám sebe a ani takové věci nezkoušet, protože málo kdy vzácně je možná cesta zpět.... Teď ta Katka, hlavním problémem podle mě je, že kdyby už v těch 19 se dala dohromady s někým nebo klidně ještě v těch 20 s někým kdo nemá tento problém a měl by tu tendenci ji pomoct tak by podle mě s touhle podporou atak, by se z toho dostala (nebylo by to jednoduché) ale podle mě by se to ještě dalo. Je mi líto, že nenašla sílu opravdu se kousnout a bojovat, alespoň kvůli té Terezce,obzvlast když bylo vidět že ji to samotnou bolí. Ale dokument za mě 9/10 ()
Začnu komentářem Romana, který sám v dokumentu účinkuje. "Gratuluju Heleno, je to silný, fakt silný, třeba to pomůže." (účastnila jsem se promítání filmu i s následnou besedou jíž se účastnila paní režisérka). Paní režisérce Třeštíkové je třeba vzdát holt, neboť natočila dokument, unikátní svého druhu, minimálně v naší malé republice, který možná pomůže a otevře oči mladým, kteří si zrovna usmysleli něco si s drogami začít... Po skončení filmu, kdy je ticho a jdou titulky, žádná hudba, žádné zvuky, neboť by byly jaksi nadbytečné, říkáte si jen, panebože díky, že jsem čistej... ()
Opravdu hodně silný film, který mě nutí nad prezentovaným tématem ještě dlouho přemýšlet. Smekám před Helenou Třeštíkovou - nad tím, jak autenticky film působil a jak citlivě, byť silně naturalisticky, se jí podařilo toto téma prezentovat. Velmi hodnotná je časová perspektiva, která nám umožňuje sledovat Katčinu proměnu - to, jak se vyvíjel její výraz ve tváři, její postava, její vyjadřování a pohled na daný problém. Muselo být neskutečně náročné se "prohrabávat" metry materiálu a "lepit" k sobě pro film podstatné momenty. Film ve mě zanechal silný zážitek a ještě mi bude dlouho trvat, než jej dokážu ztrávit. Po dlouhé době jsem zažil, jaké je to sledovat film v do posledního místa vyprodaném kině. Přestože byla možnost prožívat film spolu s dalšími sto padesáti diváky zajímavá a dodávala filmu novou dimenzi, mrzelo mě, že značná část diváků se šla podívat na film primárně s motivem voayeurismu - "Pojďme se podívat na tu feťačku Katku! To je hrozný, jak může někdo žít takovýhle život! Že se ta holka nestydí!..." O tomto mě přesvědčovaly často nepatřičné reakce na plno momentů ve filmu. Tyto reakce mi vadily, ale zároveň jsem si také uvědomil, jak se posouvá vnímání problémů a jejich chápání v dnešním světě. Jak se vnímání mnohých z nás zplošťuje a transformuje se do černobílého vnímání světa. Plno lidí zhlédne tento film jako jakýsi typ reality show a nevezme si z něj tolik, kolik by byl film schopen dát. - škoda! Přestože film hodnotím jako "pětihvězdičkový", trochu mi vadilo, že drtivá většina filmu se zabývala důsledkem Katčina problému a příliš nehledala jeho příčinu. Samotný začátek mohl být více věnován Katčině minulosti a jejímu životnímu příběhu před braním drog. Samotné zmínění více informací než jen to, že matka je lesba a otec jí ublížil, by napomohlo hlubšímu pochopení Katčina životního příběhu. ()
Zdrcující zážitek. K zachycení rozkladného účinku drogové závislosti se snad nic jiného nehodí lépe než tahle syrová forma časosběrného dokumentu, kdy na vlastní oči vidíme devastující proměnu reálné osoby. Jak kašírovaně proti tomu působí hrané filmy. Děsivá je neměnost celého příběhu: stačí prvních 30 minut, abychom věděli, že hlavní hrdinka nic než život s drogami nezná, a veškeré její řeči o tom, že s nimi chce skončit jsou jen lží. Katka lže světu, především však sama sobě. Pak už je to až do konce jen zaseknuté kolečko: stejný motiv se opakuje stále dokola, jedinou novinkou je Katčino těhotenství. Vrcholem vší hrůzy je Katčina návštěva u lékařky, kdy se z ní doktorka snaží vymáčknout, jaké bude jméno dítěte. Zde se plně odkrývá propletenec lží, v němž je toxikomanská mysl uvězněna. Katka se sice upíná k budoucímu dítěti a rodičovství, prakticky však prozrazuje, že ničeho takového schopná není. Že i dítě je vlastně jen jakousi falešnou... ani nevím čím, zda nadějí či představou? Jestli budou tenhle film promítat středoškolákům, tak jsem jen pro. Lepší protidrogovou agitku si představit nelze. A ještě jednu věc: smekám před doktory a lidmi pracujícími s drogově závislými, kteří se v dokumentu objevují. Za to, že jsou schopni dělat tuhle takřka beznadějnou práci, kdy se vám klienti před očima mění v chodící mrtvoly... ()