Příběhy slavných - Série 9 (2008) (séria)
Réžia:
Zdeněk GawlikHrajú:
Boris Rösner (a.z.), Vanda Hybnerová, Ondřej Kepka, Hanuš Bor, Miloš Horanský, Viktor Polesný, Jan Novotný, Karel Kříž, Michal Dočekal, Tomáš VondrovicObsahy(1)
Podle staré legendy je šlechtický rod Rösnerů prokletý a žádný z jeho potomků nedožije 55 let. Ať už na podobné kletby věříme nebo ne, faktem zůstává, že Boris Rösner odešel ze světa v nejlepším věku, stejně jako dávno předtím jeho matka. Často rádi popřejeme sluchu tajemným proroctvím. Boris Rösner ovšem žádnou legendu nepotřeboval, on ji totiž sám vytvářel. Jeden z nejvýraznějších hereckých typů své generace na sebe od prvního okamžiku strhával pozornost divadelního, televizního i filmového publika. Divadlo bylo od mala jeho prostorem, ve kterém se pohyboval se samozřejmostí hereckého dítěte. Vystudoval DAMU a jeho velkým vzorem a učitelem byl Václav Voska. Stejně jako jemu, byla i Borisovi vlastní vysoká jazyková kultura, noblesa, přirozené sebevědomí, perfekcionalismus, obdiv žen i smysl pro herecké partnerství. Měl skvělé zázemí, které mu vytvářely manželka s dcerou, byl šikovný manuálně, pohybově nadaný, elegantní, patetický i drsný, když to vyžadovala role. Svou zkušenost předával mladším hercům jako pedagog na DAMU. To, i mnohem víc uvádějí ve svých vzpomínkách na něj manželka Alice, režiséři Miloš Horanský, Karel Kříž, Markéta Jahodová, Viktor Polesný, Michal Dočekal a Tomáš Vondrovic, kolegové Hanuš Bor a Jan Novotný i žáci Ondřej Kepka a Vanda Hybnerová. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (6)
"Prostě od narození byl v tom prostředí.. On říkával: Já jsem se narodil v rekvizitním koši.." ()
Dobře udělaný dokument. Považovala bych za vhodné, kdyby přímo v dokumentu bylo uvedeno, z jakých her a filmů ukázky byly. Celkem nepatrná výtka. Ta recese se "stahováním spoďárů" na Rösnerově pohřbu o hereckém prostředí dost vypovídá, takže do dokumentu asi patří, no, po pravdě řečeno, mně by tam zmínka o ní asi nechyběla! ()
Krásné a dojemné vyprávění o Borisovi. ()
Miláček bohů... ()
Byl to PAN HEREC a ta zubátá musí vždycky sáhnout po tom, co je dobré. ()
Ačkoliv jsem nikdy nebyl velkým fanouškem herectví Borise Rösnera (z velké části je to dáno faktem, že jeho projev se nejlépe dokázal uplatnil v divadelních dramatech a těch já nejsem cílová skupina), pan herec to pro mne byl vždy......a tahle památka na něj je zatraceně vydařená. Asi každý z nás už viděl mnoho medailonků, dokumentů, vzpomínek nebo jak je chce nazývat. Některé byli neosobní, některé prvoplánově vedené , jiné se utopili v ambicích osob o které mělo jít až v druhé řadě. Poselství přes rampu Zdeňka Gawlika však patří v k tomu lepší v dané kategorii a díky němu mám zase k jednomu s nejcharismatičtějších herců své generace o něco blíže. ()
Reklama