Réžia:
Roland EmmerichScenár:
John OrloffKamera:
Anna FoersterHrajú:
Vanessa Redgrave, Rhys Ifans, Joely Richardson, David Thewlis, Paula Schramm, Robert Emms, Edward Hogg, Rafe Spall, Jamie Campbell Bower, Xavier Samuel (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Príbeh je zasadený do búrlivých udalostí doby plnej politických škandálov, intríg a zakázaných milostných pletiek na kráľovskom dvore, ale aj zákerných plánov hamižných šľachticov túžiacich po anglickom tróne. Jedna teória hovorí, že to bol šľachtic Edward De Vere, gróf z Oxfordu, ktorý bol skutočným autorom skvelých divadelných hier, ktoré si privlastnil pologramotný a nevzdelaný divadelník Will Shakespeare (Rafe Spall). Edward De Vere musel celý život bojovať proti tabu, ktoré šľachticom zakazovalo písať literárne diela, proti manželke, ktorá bola nespokojná, že z toho nie sú žiadne peniaze, a tiež proti kráľovniným poradcom. (TV Markíza)
(viac)Recenzie (394)
Těžko hodnotit, když po shlédnutí traileru jsem čekal více akce a méně dialogů. Ty mě občas nudily a vzaly kouzlo příběhu. Sice tvůrci vystihli historickou dobu, kostýmy také zdařilé, avšak to hlavní - výraznější akční náboj mi tam scházel. Možná hodnotím záporně, protože nejsem nějaký extra milovník divadelní scény, ale od Anonyma jsem čekal mnohem více a proto dávám jen 40% - dvě hvězdy. ()
Mohol to byť pozoruhodný historický film, zaujímavý pohľadom na Shakespeara a jeho mýtus. Vystihnutie doby je na jedničku, hlavná postava (Rhys Ifans) skvelá, technicky niet absolútne čo vytknúť. Až sa nechce veriť, že za tým stojí autor 10,000 BC. O to väčšia škoda toho nešťastného skákania medzi časovými rovinami, neprehľadnosti v postavách a ich vzťahoch - t.j. jedinej, ale fatálnej slabiny filmu... ()
Ufona od člověka jeden aspoň rozeznal a hned od začátku mu bylo jasné, která bije. Když však Rolča začne ukojovat své umělecké ambice, to abyste při tom měli u sebe ilustrovaný katalog anglických degenerátů a dělali si centrofixem na televizi křížky, jinak budete po dvaceti minutách naprosto v prdeli z toho, který z těch naondulovaných panáků se šviháckými knírky je Essex, který Southampton, a který Oxford. Pokud je vám ale jedno, koho vlastně ta Bětka ve finále přeblafla, můžete si v opravdu dokonalých kulisách poslechnout jednu z pohádek o tom, kdo byl vlastně nejpřeceňovanější nudil v dějinách světového dramatu s jazykem natolik květnatým, že dodnes poskytuje slušné živobytí celým hordám lingvistických eskamotérů, hloubajících nad tím, jestli opravdu vraždil ten negr nebo šlo jen o dobové rasistické předsudky, miloval li Ríša III svého koně víc, než Tudorovic Jindru, může li vám skutečně hrábnout, když příliš dlouho čumíte do lebky či nebyl li snad ten patnáctiletý Montekovic puboš ve skutečnosti latentní homosexuál, protože místo toho, aby naprudko ohnul Julču o balustrádu, recitoval jí raději pod balkónem vyteplené sonetky. Každopádně jsem od Herr Emmericha čekal, že bude opravdový Šejxpír bezcitné monstrum z nepřátelské galaxie a v závěru je všechny zmasakruje plasmovým dělem. Jsem docela mile překvapen, že se k tomu nedostal. Uvidíme, co Anonymous 2. ()
Oscar 1 nominace: Kostýmy ()
Emmerich řemeslně překročil svůj léta neblaze budovaný stín. Ačkoliv nesdílím jeho bulvární teorii o pravosti/nepravosti autorství Shakespearových děl, minimálně precizní výprava a herecké výkony (speciálně Rhyse Ifanse) zaslouží absolutorium. Některé zdejší výtky směrem k nepřehlednosti nesdílím. To na první shlédnutí zdánlivě komplikované flashbackové vyprávění zas není tak složité pobrat, stačí si zapamatovat cca 5 jmen a být trošku divácky bdělý při sledování flashbackových skoků (a všudepřítomných politických úskoků :o) ) a tápání v orientaci nehrozí. A také palec nahoru dávám Emmerichovi za odvahu přijít s takovou nepodbízivou látkou do dnešních kin, kdy nasazování komerčních filmů spíš připomíná řízený výrobní proces. Divím se sám sobě, ale dát Emmerichovi šanci protentokrát stálo zato. ()
Nakoniec tam tú štvrtú predsa len vpálim. Bavilo ma to. Nie tým spôsobom, akým by mal "historický konšpiračný thriller" baviť, ale tým, ako je to celé vymyslené, skonštruované a vystavané. Scenár je rozhodne najsilnejšou stránkou filmu. Áno, zo začiatku je spletenec vzťahov komplikovaný, ale už zhruba v polovici sa krásne rozpletie a zvyšok už je dokonale prehľadný. Takisto prechody medzi časovými rovinami sú urobené zručne a čo i len trochu pozorný divák sa v nich nemá problém orientovať. Výprava, kostýmy a celkovo vizuál bez chyby - výborná práca so svetlom. Herci na čele s Ifansom nadpriemerní, ale... a máme tu jediné, no zásadné ale. Herci by potrebovali vedenie režiséra, ktorí by z nich vyžmýkal skutočné emócie. V tomto smere Emmerich zlyháva. Jeho réžia je rutinná, strojová, nevie sa dostať hlbšie pod povrch. Škoda. V podaní lepšieho režiséra by to bola úplná pecka. 7/10 ()
Anonym je pro mě docela velký překvápko od pana režiséra. Nenapadlo mě, že by se pustil i do tak odvážné látky, jako je právě jedna z teorií o životě Williama Shakespeara. A musím říct, že i přes to, jak je film velice obtížný na sledování, se mu vystihnout atmosféru doby velice dobře povedlo. Ta náročnost je vlastně to nejhorší, co film mohlo potkat, ale pokud člověk pořádně a bedlivě sleduje, tak to za to stojí, protože se mu dostane velice zajímavý příběh, kterému dominují skvělé herecké výkony a nejlíp na tom je právě Rhys Ifans, který předvádí přímo geniální výkon a sledovat ho v této postavě byla radost i utrpení zároveň. Celkově tak tenhle film beru jako velice pozitivní událost, u které mě snad jenom mrzí to, že film se nenatáčel v Česku, protože pak by se film nemusel jevit tolik digitálně. ()
║Rozpočet $30miliónov║Tržby USA $4,463,292║Tržby Celosvetovo $15,685,544▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ Emmerich vie teda prekvapiť ale toto nie je jeho šálka kávy ani zďaleka, ale výprava, kostýmy veľmi dobré, škoda nie príliš kompaktného deja, nemá to patričnú iskru ktorá by strhla. /40%/ ()
Nejde ani tak o to, že ten film je v mnoha věcech úplně mimo (nic proti anti-stratfordiánům, ale já prostě víc věřím Stephenu Greenblattovi), ale v tom, že je mimo strašně nudným a nenápaditým způsobem. Je tak konvenčně hollywoodský, že není ani trochu subverzivní, nepřináší nic víc, než recyklaci stokrát viděného. Ano, William Shakespeare to dělal též... ale mnohem lépe. Ještě, že na to scénárista v závěru přišel a sám nám vysvětlil, proč na jeho výtvor nemá cenu chodit. Jo a Rolko natočil po stránce výpravy a reálií mnohem hezčí film než Paul W. S. Anderson, pokud by to někoho zajímalo. Ale jinak - moc málo ufonů a moc složitých emocí. ()
Hlavní téma Anonymousu není Shakespeare, ale spíš odvěký vztah politiky a umění, který film velmi zajímavě a hlavně důsledně vykresluje. Vlastně je možné si nakreslit úsečku, na jejíž jeden kraj umístíme umění a na kraj druhý politiku, a všechny klíčové postavy z filmu na ni umístit a úsečku jimi rovnoměrně zaplnit: k ryzímu umění patří herec vydávající se za Shakespeara, který postaví divadlo Globe, shání rekvizity, vede herce a sám je hercem celou duší od hlavy až k patě. Jinak je ale šupáckým, pologramotným opilcem, který o politiku nejeví zájem a zajímají ho jen peníze. Dál od něj spadá přece jen satiričtější dramatik Ben Jonson, který ovšem také myslí hlavně na umění a tvrdí, že jeho hry s politikou nemají nic společného, jsou to jen prosté komedie. Někde mezi umění a politiku se řadí ti, kteří se snaží to druhé zničit, jak je zjevné ze dvou hlavních postav filmu, Roberta Cecila nesnášejícího divadlo a Edwarda de Vere rebelujícího proti vládě. Blíže politice má dramatik Christopher Marlowe, známý prospěchář a udavač, který i v reálu vykonával občasné služby pro vládu jako špion. A do ryzí politiky náleží třeba stuartovec Jakub I. nebo královna Alžběta I. Vidíme jasné a pravidelné pokrytí celé úsečky. Podle stejného klíče lze do takových pěti skupin rozdělit i většinu filmových tvůrců: první točí ryzí lartpourlart, čistě umění pro umění, experimentují třeba s médiem. Druzí se rekrutují z filmových kritiků a netočí umění pro umění, jako spíš umění o umění, k čemuž mají coby o umění píšící kritici logické předpoklady, dali by se sem zařadit třeba francouzští tvůrci kolem časopisu Cahiers du Cinéma inspirující se americkou tvorbou. Třetí skupina vystupuje angažovaně a burcuje, ať už z politických pozic proti umění jako Robert Cecil nebo z uměleckých pozic proti politice jako jeho sok Edward. Tuhle pozici podle všeho hájí i Emmerich, který tu vlastně básní o tom, jak je každé umění politické a pero mocnější než meč. Jenže ono je možné být ještě razantnější a jít mnohem dále, jak je zřejmé že čtvrté skupiny, která to s politikou táhne a slouží jí, což dokládají dva asi nejznámější příklady z dějin kinematografie, Riefenstahlová propagující nacismus a přesvědčený marxista Ejzenštejn. Vrchol pak představuje pátá skupina tvůrců, kteří jsou ryze a stoprocentně političtí, podobně jako je první skupina ryze umělecká (stejně se k sobě má druhá a čtvrtá skupina, jedna koketuje s uměním, druhá s politikou). Patří sem Václav Havel, jehož nejdůležitějším dramatickým dílem a divácky nejvděčnější absurdní fraškou bylo proslulé „humanitární bombardování“ Srbska. A patří sem i Usáma bin Ládin, známý fanoušek americké kultury, který své plány z 9/11 ukradl z amerických blockbusterů, jimiž jako by se ve svých apokalyptických intrikách přímo inspiroval. Jen těžko lze popřít, že se tehdy Usáma bin Ládin ukázal jako mimořádný a velmi talentovaný hollywoodský scénárista. Je-li tedy Emmerich přesvědčen o tom, jak dává ve filmu najevo dvěmi takřka identickými výroky, že „pero je mocnější než meč“ a že „každé umění je politické, jinak by to byla jenom dekorace“ (v čemž lze vidět i určitý komplex Emmericha, který chce své odlehčené filmy rehabilitovat jako výpověď), je třeba mu vzkázat, že umění může být dokonce více než politické - může být samotnou politikou, s níž se identifikuje, jak zdárně prokázal Václav Havel a Usáma bin Ládin. () (menej) (viac)
,,SHAKESPEARE JE HÁDANKA. DUCH.“..... /// ...a jak se to tak (asi) semlelo, že se stal nejuznávanějším dramatikem v Londýně v časech, kdy hry byly dílo ďáblovo, zrozeno z žumpy moru, bordelů, zlodějiny, smilstva a kacířství? Moudrost slova, dramatický intriky o trůn jako v řecký tragédii, jeviště plný her a (hlavně na začátku) hodně postav, ke kterým by se mi šikl manuál. Konspirační teorie z doby, která zůstane v paměti hlavně díky JEHO hrám solidně ubíhá. ,,Malej“ historickej film, plnej kostýmů, u kterýho se (po zjištění kdo je kdo) divím jen tomu, že ho tak kultivovaně a poklidně natočil Roland. Už kvůli tomu bych klidně doporučil celýmu hnutí Anonymous si na Šejkspíra zajít! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem blázen do Shakespearových her, do Anglický historie a pocházím z rodu Tudorovců (v tom příbadě bacha na –možný- nemilý zjištění). 2.) Zjistím, jestli někdo před Pistolema prohlásil: ,,God Save The Queen!“. 3.) Thx za titule ,,ilicka“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Mělo to kousek k tomu, aby to bylo velmi působivé. Ale v té ukecanosti je moc málo dramatu. Ke konci už jsem to jen prozíval. Pro Emmericha ale slušné vysvobození. ()
Bylo tam dost brečících mužů na to, abych si to velmi užila. Rhys Ifans byl fantastický a hodně mě bavil i casting co se týče mladších versus starších verzí jedné postavy či rodičů versus potomků, zejména Xavier Samuel jako syn Jamieho Campbella Bowera byl fascinující. Asi nejsem schopná posoudit, jak moc by z toho šli různí učenci do kolen, ale mě se tenhle Emmerichův minivesmír líbil. Všechno tam fungovalo, jak má, a odvážím se říci, že i duše tam byla. ()
Scénář rozjíždí zajímavý konspirační příběh propojující umění a politiku a zahrnující i amadeovský střet průměrnosti s genialitou, ale Emmerich mu bohužel nedodává potřebný drajv. Škoda, že víc neopisoval od Zamilovaného Shakespearea. Ale výprava a letecké záběry města perfekt. ()
Film, ve kterém muži pláčí bavíce se o divadle a ženy vlhnou, když je jim recitován sonet. Nejlepší Emmerichův snímek, navíc s atmosférou, která mě vtáhla dovnitř a minimem patosu, jež jsem po zhlédnutí traileru s lehkým despektem očekávala. Mně to divadelní prostředí prostě baví. [Kino] ()
|| Scenár: John Orloff | Hudba: Harald Kloser, Thomas Wanker | Produkcia: Roland Emmerich, Larry Franco, Robert Leger | Distribúcia: Columbia Pictures | Štúdio: Anonymous Pictures, Centropolis Entertainment, Relativity Media, Studio Babelsberg Motion Pictures | Rozpočet: 30 miliónov $ | Tržby: 15,685,544 $ || --- Po tomto kuse môžem definitívne povedať, že Emmerichoviny zožeriem v jakejkoľvek forme a žánru. Sám sa tomu divím, ale ak sa pozerám na jeho priemerné hodnotenie mnou videných filmov, vychádza mu krásnych 4,125*, čo by ho malo hodiť do mojej top10ky režisérov, tojest nadtým pouvažujem, najprv však zhliadnem White House Down. --- Anonymous je klenotom na pamiatke Shakespear-a, pretože divadelné pasáže boli pre mňa vyslovene záživné, čo sa nedá povedať skoro o žiadnom filme s podobnou tematikou. Rhys Ifans by mal dostávať viac preistoru v popredných filmoch, jeho um je totiž najsilnejšiou devízou tohoto kusu. Mýtus o tom, že sa jednalo o šlachtica v anonymite je tu vykreslené logicky a zrozumiteľne. Čo ale už tak jasné nie je, a uberá to na celkovom zážitku, sú preskoky v časových rovinách. Bez toho by ten film bol jasným fullhouse-om aj v rukách vandala, akým je Emmerich. 80% | Blu-Ray, THX, EN DTS | ()
Film, který mohl být pod vedením jiného režiséra a jiného scénáristy bomba. (Perchance thou shalt not make films about Shakespeare, Emmerich!) Samotné téma je totiž zajímavé, filmem doposud nedotčené a nijak přehnaně nerealistické; ostatně třeba Sir Derek Jacobi, jehož krátkým monologem v divadle film začíná, patří mezi onu Shakespearovo autorství zpochybňující část britské smetánky. Něco jiného je ale skepticismus a možný alternativní výklad založený na zdravém rozumu a něco jiného je Emmerichova konspirační báchorka, která uvěřitelnosti moc nepobrala a která z jakéhosi prazvlášního důvodu využívá asi čtyři časové roviny a bez varování mezi nimi každých deset minut náhodně přeskakuje. (Přičemž hned ta první, Derekova, je naprosto zbytečná a ačkoliv notně připomíná jeho Chór z Jindřicha V., v konečném důsledku na mě působí dojmem, že si Emmerich Jacobiho jménem chtěl pouze zajistit alespoň zdání jakési serióznosti.) A právě kvůli neustálým časovým posunům je pak nejen těžké orientovat se v tom, co se děje, ale i film jako takový působí nepříjemně roztříštěně. Celkovému vyznění navíc taky zrovna nepřidává ani (dle mého názoru) místy nehezký framing některých záběrů a fakt, že samotné Bardovy hry slouží pouze jako sympatická vata; tu herci přednášejí St. Crispin's Day speech z Jindřicha V., tu úvodní monolog z Richarda III., tu slavné "být, či nebýt" z Hamleta, všechny slavné úryvky jako by však měly jen neznalým divákům v rychlosti představit, jakéže hry to kdosi pod pseudonymem William Shakespeare kdysi napsal. (A přitom by pod vedením jiného scénáristy mohla (ne)Shakespearova slova krásně dokreslovat okolní děj.) Nebudu ale tento, už teď dost dlouhý, komentář nadále prodlužovat a dovolím si zakončit slovy jedné mé známé, se kterými se po všech těch akademických diskuzích o autorství více než ztotožňuji: "Je jedno, kdo ony hry napsal, hlavně, že je někdo napsal." ()
Překvapivě ne tak tragické a nechtěně vtipné, jak jsem čekal. Ba právě naopak, protože scénář je skoro až vynikající a ty různý konspirace a intiriky mě opravdu bavili a to i přesto, že ke konci už ty twisty začínaly připomínat mexickou telenovelu.Emmerich se k tomuhle žánru ale vůbec nehodí a i když po řemeslné stránce vše zvládá bez problémů, tak jinak ze sebe víc jak průměr nevytlačí. A to se mu výborné herecké obsazení snažilo tak pomoct. 70% ()
Všeobečně známý fakt je ten, že Emmerich snad kromě ID4 nebyl nikdy moc silný ve scénářích a tak tu máme v postavách a jednotlivých časových liniích bordel jako v tanku, který se lehce zlepší až ve druhé polovině filmu. Jenomže co na plat, když nám je dávkována tak kulervoucí estetika a neskutečně přehledné celky a panoramata ? To je pak každý druhý divák na ty dějové lapsusy a zmatky ochoten zapomenout, nebo nad nimi alespoň mávnout rukou. Tématicky je to dost netradiční a ne úplně špatný pokus, kupodivu to ani není vyloženě klišoidní slátanina ala 10 000 BC, ale raději pojďme na druhý díl Marťanů. ()
Nemůžu uvěřit, že něco takového natočil Emmerich! A kéž by těchhle historických filmů bylo více, nyní z kin prakticky vymizely. ()
Reklama