Réžia:
Jim LoachScenár:
Rona MunroKamera:
Denson BakerHudba:
Lisa GerrardHrajú:
Emily Watson, Hugo Weaving, David Wenham, Aisling Loftus, Stuart Wolfenden, Tara Morice, Molly Windsor, Kate Box, Harvey Scrimshaw, Tanya Myers, Mandahla Rose (viac)Obsahy(2)
Nottingham, 1986. Sociálnu pracovníčku Margaret Humphreysovú osloví rozčúlená Austrálčanka Charlotte, ktorá chce poznať pravdu, kým vlastne je. Keď mala Charlotte štyri roky, z detského domova v Nottinghame ju loďou deportovali do Austrálie. Odchádzalo s ňou niekoľko stoviek ďalších detí z rôznych domovov. Jej príbehu môže Margaret uveriť len ťažko. O týždeň neskôr sa Margaret dozvie o mužovi, ktorého v mladosti tiež odviezla loď plná detí do Austrálie. Margaret sa začne o prípad zaujímať bližšie. Zistí, že viac ako stotridsaťtisíc detí vláda deportovala z Británie do štátov Commonwealthu, prevažne do Austrálie. Deťom povedali, že ich rodičia zomreli. Namiesto pomarančov a slnka, ako im sľubovali, ich však čakala tvrdá práca a trpký život po ústavoch... Margaret pritiahla celosvetovú pozornosť k tomuto mimoriadnemu justičnému omylu. Donútila britskú vládu prevziať zodpovednosť za nelegálnu deportáciu britských detí do Austrálie, ktorú desaťročia ututlávali a podarilo sa jej znovu zjednotiť tisíce rodín - dala dovedna deti, ktoré dospeli v Austrálii a ich rodičov, ktorí žili v Británii. Uplynulo ďalších 23 rokov, než sa vlády Veľkej Británie a Austrálie ospravedlnili za svoje detské migračné programy, počas ktorých deportovali vyše stotridsaťtisíc detí. A Margaret s Mervynom ďalej pátrajú po rodinách bývalých detských vysťahovalcov... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (29)
Emocionální drama, které není schopné vyvolat sebemenší emoce, je špatným filmem. Což lze bohužel říct i o Oranges and Sunshine. Samotný příběh deportovaných dětí je však natolik poutavý a leckdy i stěží uvěřitelný, že snímek není možné zcela odsoudit. K pozitivům lze řadit především příjemně nasnímané scény a občas i dobře sestříhané momenty prolínajících se anachronních scén. Pro Brity a Australany musí film působit úplně jinak - asi tak jako třeba Lidice na Čechy. Přiblížení nezainteresovanému publiku se však příliš nezdařilo. HUDBA: Lisa Gerrard jako by se snažila navázat na úspěch Pána velryb. Její tvorba je dnes však jinde a soundtrack k Oranges and Sunshine je spíše rutinní záležitostí. Klavírní tóny na pozadí syntetizátorových smyčců jsou na její obvyklý standart trochu málo. Pouze jeden track snad stojí za další poslech (pokud tedy soundtrack vůbec vyjde) - první let do Austrálie. ()
,,UPLYNULO DALŠÍCH 23 LET, NEŽ SE VLÁDY VELKÉ BRITÁNIE A AUSTRÁLIE OMLUVILY ZA SVÉ DĚTSKÉ MIGRAČNÍ PROGRAMY. BYLO DEPORTOVÁNO VÍCE NEŽ 130 000 DĚTÍ. MARGARET A MERVYN DÁLE PÁTRAJÍ PO RODINÁCH BÝVALÝCH DĚTSKÝCH VYSTĚHOVALCŮ“..... /// Loď plná dětí poslaná do Austrálie? …. Socka (tak fajn, sociální pracovnice!) chytla stopu a jede po stopách beznohejch. Rodnej list, matrika a podobný píčoviny brzo zastíní osudy deportovaných parchantů impéria. Margaret Hupreys vypráví o tom, jak se jí práce podepsala na psychice, o věcech, který vám optimismus berou, ale naštěstí – a to víc o těch, co ho zase dodaj. Prostě takovej ten autentickej film, kterej s hlavní postavou prožívate. Zvlášť, když rozpoutá víc, než jen prospěšnou službu pro lidi, který si toho fakt vážej (což samo vo sobě je optimistický zjištění!). Soráč, pro sentimentálního starce je tohle příběh jak prase! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu "Empty Cradles", kterou napsala v roce 1994 Margaret Humphreys, číst nebudu. 2.) To mě tenkrát navštívil chlápek v obleku a jestli prej nechcu do Austrálie…. 3.) Thx za titule ,,jives a sonnyboy“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
"Bojujete za nás, ste na našej strane..." Pomerne zaujímavý film s dobrým obsadením o tajne odvlečených deťoch z Anglicka, ktorí sa ocitli až v Austrálii. Natočené podľa skutočnej udalosti. Filmu dominuje silná ženská postava, ktorá rada pomôže každému, dokonca, i tomu, kto na prvý pohľad vyzerá ako arogantný hajzlík. "Niekde vo vás vnútri je dobrý chlapec, len ho musíme nájsť..." Na to o akej silnej téme film rozpráva, by to chcelo zopár silnejších scén v ktorých by to diváka chytilo poriadne za srdce. Jednoducho film emócie nerozdáva tak, ako sa od filmu s takýmto príbehom očakáva. Každopádne treba film oceniť už len preto, že o podobných zamlčaným udalostiach informuje. 60%. ()
Merítkom pravdivého príbehu do televízie Prázdna kolíska plní celkom vysoké kritériá, ako festivalový film sa príliš drží pri zemi a je formálne konvenčná. Ale má tromf v podobe Emily Watson v hlavnej úlohe. Vyťahovanie kostlivcov zo skrine vždy sprevádza všeobecná nevôla dotknutých, takže tí odvážni, respektíve tí skutoční hrdinovia spoločnosti bývajú často práve za tých zlých. Film sa mohol vyvinúť rôznymi smermi, ale držal sa viac menej jednej dejovej línie a myslím, že tak tvorcovia urobili dobre. Prílišné politizovanie, alebo retrospektívy by odpútali pozornosť od hlavnej herečky a prekreslenia jej psychického stavu. 70%. ()
O tejto časti ľudskej histórie som nemala vôbec tušenia. Už ale viem. A nechápem prečo sa niektorým zdá, že vo filme chýbajú emócie. Podľa mňa je tam všetkého dosť, a niečo navyše do filmu dala samozrejme Emily. Bola ako vždy výborná. ()
Film Oranges and Sunshine (český překlad neakceptuji) mi dal všechno, co mohl dát. Neuvěřitelný příběh, který se bohužel mnoha dětem stal, skvělé herecké obsazení a výkony: Emily Watson uchopila roli sociální pracovnice s veškerou vervou a povedlo se jí to tak, až mám o ni obavy, zda po natáčení také netrpěla posttraumatickým stresem. David Wenham jako Len tvrďák, kterého byste v prvních minutách vytáhli za ucho z místnosti, ale pak vám přiroste k srdci. A další "obyčejní" lidé, neobyčejně zahraní. Některé momenty téměř připomínaly druhou světovou a koncentrační tábory- děti odevzdaly všechny své věci a dostaly jen šortky a tričko... Tohle není obvyklý snímek, umím si představit, že leckdo u něj bude zívat, ale mně zasáhl od momentu, kdy jsem o něm četla poprvé a nepřestal, ani když jsem dokoukala závěrečné titulky s nesmrtelnou písní Wild World. ()
Občas sa mi stane, že narazím na film (príbeh), ktorý svojím obsahom dokonale prekryje akýkoľvek svoj iný nedostatok. Tento film je presne ten prípad. Ja som osudy tých detí vnímala veľmi intenzívne a vôbec sa mi to nezdalo ani nudné, ani chladné a ani príliš televízne. Obsah prebil formu a to je u mňa v tomto prípade rozhodujúce, niektoré skutočné príbehy nech sa akokoľvek snažia to nedokážu, pretože sa z nich autori až prehnane snažia vytĺcť čo najviac. Tu je to našťastie inak. ()
Jeden z filmů, u kterých lze jen těžko oddělit samotnou kvalitu snímku od tématu. A téma je v tomto případě víc než silné a emočně vypjaté. Tím spíš, že tohle se opravdu stalo. Emily Watson hraje neskutečně. 80% ()
Silné emocionální drama na základě skutečných událostí, zpracované tak bídně, až by z toho jeden nudou brečel. Po celý film vám přijde, že hlavní aktérka, která začala šlapat někomu na kuří oka, vlastně neměla takřka žádné problémy s dohledáváním lidí a snahou zveřejnit pravdu. Po celou dobu se režisér snaží vám vehnat slzy do očí, bohužel tak nuceně, že místo opravdového dramatu stále čekáte, kdy už se konečně objeví nějaký pořádný zvrat. Jenže on nepřijde. 100 minut se vleče děj bez opravdových emocí jak neaktivní EKG, od začátku do konce stále stejné pííííííííííp -------------. ()
Tak opět jedna věc, o které jsem nevěděl. Nicméně není až zas tak podstatné, jestli jde o skutečnou událost, nebo ne. Jádrem pudla je zde břemeno, jež na sebe člověk bere pro jiné, zda ho dokáže unést, a jestli svou obecnou prospěšností nepoškozuje sebe a svou rodinu. Život je totiž vždy otázkou volby. Kolik je člověk schopen obětovat pro druhé, aby sám sebe nezničil? Kolik dáváme a kolik se vrací? Stojí to vůbec za to? Na to si každý musí odpovědět sám, protože to každý má "hozený" jinak. Tenhle film popisuje chůzi po laně nad osobní propastí velmi působivě, o hlavní hrdinku jsem měl vážně strach. Jó, život je složitej..75% ()
Zdánlivě nenápadný snímek - o zdánlivě nenápadné ženě, která cizí bolest vzala za svou. Sice nezměnila svět, ale skupině žen a mužů vrátila naději a víru ... v člověka. Snímek možná neodkryje všechny souvislosti tak, jak byste od něj očekávali, přesto disponuje vnitřní silou, která může směle konkurovat odhodlání a vytrvalosti hlavní hrdinky. ()
Napriek tomu, že film rozoberá citlivú a citovo emočnú tému, vyznieva dosť chladno. Je však dobré, že takáto téma bola sfilmovaná a svet sa aj vďaka tomu mohol dozvedieť o zaobchádzaní s deťmi. ()
Neočekávám od dramatu, že ze mne vycedí litry slz, pokud mu nepůjdu sama trochu naproti. A že jsem žena, tak pro mne rozhodně není těžké vcítit se do osudu deportovaných dětí, které byly odtrženy od rodin a využity jako "bílá hodnota" v koloniální Austrálii. Také nebylo těžké prožít celý příběh ženy, která se odhodlala tento ilegální zločin odkrýt a vyjasnit. Místo slz nastoupil hluboký obdiv a nezáleží zde na nějakých uměleckých kritériích, protože je to film důležitý pro svou výpovědní hodnotu a je dobře, že byl natočen. Emily Watson se do role sociální pracovnice perfektně hodila. ()
Hodně silné psychologické komorní drama obsazené vynikajícími herci v čele v úžasnou Emily Watson. Film "Prázdná kolébka" nepojednává jen o hledání svých vlastních problémů, ale také o boji s byrokracií nebo o vyšších cílech jedné nenápadné ženy, které přesahují kruh její rodiny. Příběh o honbou za minulostí a bojem za spravedlnost. Téma nebude u běžného diváka příliš chytlavé, ale příběh je velmi uchopitelně vystavěn. Je z něj cítit, že chlad staré dobré Anglie, ale i přesto (nebo právě proto) diváka dokáže pořádně chytnout za srdce. Velmi pěkně vykreslené postavy, které nejsou prvoplánově postaveny. ()
Působivý snímek podle skutečného příběhu (všeobecně méně známého) o ženě, která se snažila napravit minulé křivdy a bezpráví. Vynikající Emily Watson v hlavní roli dominuje a pokud nemáte srdce pouze jako "krevní pumpu" musí se vás tento působivý příběh pořádně dotknout. Téma je opravdu emocionálně velmi silné a potvrzuje současně i to, že sebelepší scénárista nemůže konkurovat tomu co "dokáže napsat sám život". ()
Veľká Británia a jej prístup k deťom ako tovaru, ktorý sa môže premiestňovať podľa potreby, to je akoby pravzor súčasnej európskej civilizácie. Trochu som nevedel uveriť ústretovému prístupu nadriadených k pátraniu hlavnej hrdinky, neskorší veľký odpor ostatných zúčastnených už bol pochopiteľný. Ku koncu filmu mi trochu vadilo odbočenie od hlavnej témy a presunutie témy filmu na pocity jednej osoby. –––– Jak to, že jsem o tom nikdy neslyšela? Jak to, že o tom nikdo neslyšel? – Myslím, že to nikoho moc nezajímalo. –––– Vciťování se do trápení druhých je samo o sobě stres. ()
Emily Watson je zaujímavá herečka, ktorú mám veľmi rada, ale jej komorné herectvo nepomohlo scenáru a réžii, ktoré nemali spád. Výpovedná hodnota filmu je značná, avšak film ako taký jednoducho nenadchne. ()
tak tomu sa ohvorí vnútorná sila. Obzvlášť, ak je filmom odhalená hnusná realita. Fakt hnusná a úbohá . Deti žijúce v krajinách na špici , teda Británii, Austrálii , deportované, zneužívan po tisíckach...cítim smútok ale aj obdiv k herečke,ktorá vložila do filmu svoju dušu. Bravo! ()
Asi právě proto, že jde o příběh podle skutečných událostí, jsem se nemohl zbavit dojmu, že se ze mě režisér snaží za každou cenu vydojit co nejvíc emocí. Méně přikrášlování by tu znamenalo více. ()
Presne preto som si ten film pozrel, čo napísal goodboyko vo svojom komentári. Neskutočné. A ani sa nečudujem, že to, čo sa momentálne deje v Británii malo dlhú tristoročnú tradíciu. Ututlané, schované pod koberec. Legálny, vládou požehnaný obchod s ľuďmi. Hnus. ()
Reklama