Réžia:
Taika WaititiScenár:
Taika WaititiHrajú:
James Rolleston, Craig Hall, Taika Waititi, Pana Hema Taylor, Cohen Holloway, Te Aho Eketone-Whitu, Chris Plummer, Stu Rutherford, Madeleine Sami (viac)Obsahy(1)
Film sa odohráva v roku 1984, keď na vrchole pop scény kraľoval Michael Jackson, ktorý, samozrejme, je vzorom i pre hrdinu príbehu - 11 ročného Alameina.
Chlapec má meno po svojom otcovi, ktorého vidí ako hrdinu a ktorý zdrhne po tom, čo jeho žena pri pôrode Alameinovho mladšieho brata Rockyho zomrie. Takže chlapec vyrastá s babičkou a spolu s mladšími bratancami a sesternicami. Keď babka nie je doma, hlavou rodiny je samozrejme on, bystrý a výrečný chlapec, ktorý po návrate zo školy rozpráva svoje zážitky koze menom Leaf. Tie zážitky sú "trochu" vylepšené, asi tak, ako by mal ideálny deň jedenásťročného chlapca vyzerať.
Dni na Waihau Bay farme plynú v pohode až do chvíle, keď sa z ničoho nič objaví zmiznutý tatko spolu s dvoma kumpánmi, aby našli prachy, ktoré niekde na poli ukryl pred tým, než zmizol.
(sochoking)
Videá (1)
Recenzie (53)
Velmi mile mě tento snímeček překvapil. Děti zde vyrůstají v moc krásném novozélandském prostředí, které je plné prudce inteligentních a velice milých lidí. Poklidnou venkovskou idylku naruší příjezd jednoho moc hodného tatínka, kterému se po jeho dětech velice stýskalo. A taky trošku po zakopaném pytlíku peněz. Celý příběh je divákům servírován z dost zkreslené a extrémně naivní dětské perspektivy, takže místo pocitů zděšení převládají spíše pocity pozitivního ražení. I když snímek vskutku nepojednává o ničem moc krásném, tak v rámci možností vyznívá pozitivně a navozuje po drtivou většinu stopáže pozitivní atmosféru, která je velice nakažlivá a snadno ji podlehnete. Velkou pochvalu skládám dětským hercům. Hráli jako o život. Dost jsem se před zhlédnutím snímku bál a opět úplně zbytečně. Luxusní záležitost, která vám ukáže, že Nový Zéland není jen krásnou přírodní destinací a posledním rájem na Zemi, ale v jeho srdci se denně odehrávají i dost drsné osudy nejchudších vrstev tamějšího obyvatelstva. Viděno v rámci Společné výzvy s Lucinkou. Film nám vybrala uživatelka eLeR. ()
Veľké sklamanie. Od snímku som vzhľadom na hodnotenie a ohlasy čakal podstatne viac. Alebo som len divný, neviem, pretože ako úžasné mi to teda vôbec neprišlo. Úvod ešte ušiel, ale potom to celé spadlo do absolútnej nezáživnosti a celkovej nudy. Na dobrú komédiu tu bolo málo humoru a na poriadnu drámu zase málo a nevýrazné dramatické udalosti okolo postáv. Naproti tomu ale trapošín tu bolo dosť. A to radšej nespomínam postavy, ktoré mi prišli dosť nesympatické, hlavne ten ich tatko, teda to bolo ale číslo. A tá babka? Len tak sa vyberie na niekoľko dní preč a doma nechá samé decká, veď sa nejako postarajú, nie? Neviem či je to v tejto komunite normálne, ale mne to prišlo teda riadne iritujúce. Ani tie deti po hereckej stránke neboli bohviečo a miestami som im dokonca ani nerozumel, a to s angličtinou nemám problémy. V tomto smere strčili do vrecka aj Jeffa Bridgesa. Bez titulkov by som bol stratený. Slabý priemer, ale musel som zažmúriť obe oči a zatnúť päste. 50/100 ()
"Ok, you can see my dick, but I won't make you a baby." ____ Již retrospektivně paralelní prolog předznamenává, že tenhle snímek bude neskutečná komediální prča z pera novozélandského Wese Andersona se vším všudy. A kdo je signifikantním rukopisem a intonační scenáristickou rešerší majstra Taiky již políben, evidentně ví, že jeho snímky mají vždy jedno zásadní pojítko - a to dětského protagonistu, z jehož perspektivy celý snímek sledujeme - samozřejmě, 'Králíček Jojo' je takřka bezchybná protiválečná satira parodující nacistickou ideologii, ale právě zde Taika tento aspekt etabloval k nefalšovanýmu perfekcionismu.... Krom toho, že 'Boy' je jeho nejosobnější projekt, funguje jako zábavná sociologická sonda do maorské subkultury. Nejenže zde Taika nostalgicky vzpomíná na své rošťácké dětství, exaktně zde vykresluje dysfunkční peripetie vztahu mezi otcem a synem a jejich vzájemné interakce, perfektně kuchtí empatie s domorodými neherci, ale zároveň zde taktně implementuje přívětivý rustikální humor (slovní hříčky bizarního novozélandsky-britskýho dialektu nevyjímaje), který vás bezprecedentně zahřeje u srdíčka a náramně pošimrá na šulínku - ale v mnoha ohledech je zároveň dynamicky nekorektní, a nebere si jakýkoliv servítky - to vše pod ladným závojem malebné poetiky.... Ve výsledný rezoluci je 'Boy' naprosto boží žánrovkou, respektive nejzábavnějším autobiografickým celovečerákem co jsem doposud viděl, který diametrálně změní vaši perspektivu na Křováky ze země protinožců, a v neposlední řadě taky exemplární příklad nízkorozpočtového snímku, který lukrativně využívá své konceptuální nápaditost a scenáristické hravosti.... Snad Taika v budoucnu napíše a natočí něco tak autorsky originálního a intimně osobního a vykašle se na opulentní blockbustery, o který fakt nemám zájem, a radši bude preferovat další minimalistické projekty - tahle senzační oslava E.T.ho mimozemšťana a Michaela Jacksona mě prostě nadchla, a společně s Králíčkem Jojem pro mě 'Boy' symbolizuje jakýsi etalon Waititiho svérázný tvorby. Je navíc taky trošku ironický, že Taika si již zde sarkasticky utahoval z nacistů a kultovních marveláckých hrdinů (zejména pak z Hulka) - aneb Jolanda má prsty všude! .... Verdikt: 9,1 klacků baobabu z 10. Taika je bezkonkurenční kiwi král! ____ "People call me a dumb honky all the time. But I don't go round punching them." "Why not?" "Because they're usually children, or sheeps which have AIDS." ()
Novozélandský Wes Anderson Taika Waititi - a to je tvrzení možná jen s velmi mírnou nadsázkou - Waititi nemá takové finanční možnosti, ale hravost a imaginace mu nechybí, tím méně pak originální poetika a vynalézavost. Maorský režisér ve svém druhém celovečerním filmu nastiňuje poetiku ne nepodobnou americkému kultovnímu režisérovi, v malém hravém filmu rozvíjí svůj osobitý talent a vidění světa - pod mimikry zdánlivě dětského snímku uschoval závažnou výpověď o svém etniku, lidech z vyloučených lokalit, o 80. letech na konci světa, o alkoholismu, násilí, dysfunkční rodině. Tak mile o tak bezvýchodném dětství, o tak depresivních věcech. Na Novém Zélandu jsme kdysi byl a tak znám něco z jeho národních specifik - posedlost americkým životním stylem, kulturou a kinematografií a zároveň pocit provinčnosti, lokálnosti, odlehlosti - to všechno v Waititiho snímku rezonuje. Waititi má štěstí na herce a zjevně umí pracovat s těmi dětskými, maorský bratranec Pavla Lišky z Divokých včel je dokonalý, roztomilý, drze sebevědomý ve své dětské naivitě, milosrdně zaklet ve svém ztraceném dětství, které je i přesto hravé a veselé...jako celý tenhle film...oslava milosrdné dětské fantazie... PS: Jacksonovská haka na konci mě naprosto odbourala! :-) ()
První moje zklamání u Taiky. Nevím, vůbec mi to k němu nesedělo, jsem od něho zvyklý na jinou atmosféru. Asi to bylo i tím, že on sám se dle mého absolutně nehodí do role gaunera a debila, kterého si v Klukovi střihnul. Všechny ostatní postavy taky přinejlepším neutrální či nevýrazné, když už ne nesympatické či blbé. Nevadí, i mistr tesař se někdy utne... 50% ()
Galéria (37)
Fotka © Les Films du Préau
![Boy - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/572/159572978_35ea0d.jpg)
Zaujímavosti (10)
- V květnu 2018 se film stal nejvýdělečnějším novozélandským filmem na Novém Zélandu. (KGBelik)
- Film je založený na krátkometrážním filmu Taika Waititiho z roku 2004 Dvě auta, jedna noc (2003). Hned po tomto filmu začal psát scénář k filmu Boy, avšak Taika Waititi chtěl svůj celovečerní debut odlehčit, a tak se rozhodl nejdříve natočit romantickou komedii Orel kontra žralok (2007). (KGBelik)
- Postava Taika Waititiho v tomto filmu říká: „Nepleťte se do nacistických věcí.“ O devět let později Waititi režíroval film Králíček Jojo (2019), který se odehrává v nacistickém Německu a pojednává o chlapci, který se „zaplete do nacistických věcí“. (KGBelik)
Reklama