Réžia:
Hella JoofKamera:
Kim HøghHrajú:
Malou Reymann, Stephanie León, Julie Grundtvig Wester, Honey Shain, Tina Gylling Mortensen, Bodil Jørgensen, Petrine Agger, Sora Madani, Thomas Magnussen (viac)Obsahy(1)
Road movie o čtyřech dívkách, které se vydají napříč Dánskem, aby našly svou budoucnost. Chtějí jen koupit pár cigaret, ale to, co následuje, vede k tomu, že se najednou ocitají na cestě na západ v ukradeném Volvu. Některé z dívek mají stále ještě pár nevyřízených účtů. Pro ty ostatní je cesta o novém pocitu svobody. Všechny spojuje jediné - snaží se zbavit drogové závislosti. Jenomže zneužitého narkomana není možné vyléčit pomocí terapie a metadonu, ale prostřednictvím konfrontace a odpuštění. (Zlín Film Festival)
(viac)Recenzie (31)
Velice silný film, který by zasloužil širší distribuci. Neuvěřitelně zajímavý příběh čtyř dívek vyniká sklíčenou a depresivní atmosférou ztracených existencí. Herecké výkony všech čtyř jsou vyrovnané a žádná moc nevyčnívá. Za zmínku ale rozhodně stojí Stephanie Leon, která je neuvěřitelně charismatická a velmi dobře hraje. Civilně pojaté postavy byly to nejsilnější, co film nabídl. Jediný, co mi vadilo, že každej chlap tu byl zobrazen negativně (někdy až příliš) a to, že linie s tajemnou dívkou a jejím osudem se později bohužel dala odhadnout a nepřekvapila. Jinak ale opravdu dost velká a působivá síla, která donutí k zamyšlení. Příjemně překvapí taky konec, který nesklouzne k happyendu. Chtělo by to, aby to vidělo víc lidí. 80% ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $586,603║ ()
Nadherny film o styroch zenach na uteku, z ktorych tri nemaju jasno v tom, co spravia so svojim zivotom... Ale jedna z nich im tu cestu svojou svojskostou ukaze. Strasne sa mi pacilo, akym drsnym sposobom bol film natoceny, praca s kamerou a hereckami bola uzasna. Naozaj vyborny film a skandinavska tvorba zostava aj nadalej mojou najoblubenejsiu. ()
„Dveře se nezamykají, ale jsme raději, když oznámíte službě, než půjdete do města. Totéž platí pro sebevraždy. Nejdříve si o tom promluvíme.“ Hella Joof mě zaujala už pohodovou komedií Téměř dokonalý. Tento snímek je z jiného, temnějšího soudku. Rebelská světoběžnice Charlotte, sebepoškozující se Barbara, stále otrávená Stef a po své rodině toužící Nadia. Hlavní hrdinky, z nich si každá vysloužila označení „feťačka“, se vydávají na dalekou cestu. Během této „dámské jízdy“ se divák dozví víc o jejich osudech a bude jen na něm, zda se bude snažit tohle chování pochopit či je odsoudí. Neb ony nemají vůli se změnit, když je každá z nich nějak „poškozená“ a naději na šťastný život nevidí. Hella Joof to sice natočila ryze ženskou optikou, ale snad každý divák alespoň trochu schopný empatie se může do postav vcítit, bude-li chtít. Otevřený konec mi nevadí, tím spíš, když událost, jež mu předcházela, měla svůj emoční dopad. Za mě solidní 4*. „To je nádhera. Škoda, že se na mostě nesmí zastavit.“ - „Rozhodnutí je na nás.“ ()
Výborná dánská Road movie s naprosto úžasným obsazením čtveřice mladých dívek. Mně zaujal zejména charakter introvertní, tiché Barbary v prodání Malou Reymann. Připomínala mi něco mezi Kristen Stewart a Ally Sheedy ve Snídaňovém klubu. Dokonalý protiklad oproti sebevědomé, životem protřelé Charlotte, jíž ztvárnila Stephanie Leon. Stejně jsem si říkala, že by se mezi těma dvěma mohlo něco stát, protože takové to nenápadné jiskření tam mezi nimi probíhalo:) Když se pak ukázalo, že můj "sense" byl správný, byla jsem ráda:) Závěr je velmi silný, i když mi přišlo, že na to, jakou měla vůli se se vším poprat, to všechno skončila moc brzo. Se min kjole je po všech stránkách v podstatě bezchybný snímek. ()
Čtyři holky na útěku z pasťáku. Lepší než jsem čekala. ()
Najsilnejšou stránkou tohto snímku, okrem celkom slušného technického zvládnutia, je pekná pointa, že k problémom sa vždy treba postaviť čelom a že takmer vždy sa nejaké to riešenie nájde. Len treba chcieť a hlavne treba začať s riešením. Bohužiaľ, k postavám som si nedokázal po celý čas trvania filmu nájsť cestu, všetky dievčatá mi prišli protivné, iritujúce a totálne nesympatické. Niečo v štýle pusť si kravu do záhrady, poserie ti záhony. Možno jedinou výnimkou v tomto smere bola najrozumnejšia a i na pohľad najsympatickejšia postava Charlotty. Jej problém ako i riešenie sa však dali vytušiť už veľmi skoro, takže žiadne prekvapenie sa nekonalo. 65/100 Videné v rámci - Project 52 Films by Woman. ()
Svojim spôsobom tá cesta určite každej trochu pomohla. Otvorila oči. Bohužiaľ s tými démonmi a bordelom v hlave budú musieť žiť ďalej a je len na nich ako. Pocitovo veľmi fajn, Dáni toto vedia. ()
Road movie na dánský způsob s výbornými hereckými výkon, příjemnou hudbou a působivou kamerou. ()
Drsné, pravdivé, bolestivé. Drama, které s neuvěřitelnou lehkostí přecvakává mezi žánry. A scénář, který dává smysl - Charlotin problém jsem vycítil po půlhodině. Dramatické scény, střídá uvolněnost road-movie a v nečekaném okamžitu sledujeme neskutečně napínavý thriller (minimálně dvě scény). K tomu dechberoucí odtažitá kamera. Neznámé herečky koncertují a ani jedna nesklouzává k přehrávání, a že nehrály jednoduché postavy. Žádná z holek neměla černobílý charakter a jejich činy byly odůvodnitelné (byť někdy s obtížemi). Konec uzemňující. Emoční dopad na mojí osobu větší, než v případě českých Pusinek, tudíž s hodnocením neváhám. Šokující a zcela nečekané překvapení na úvod Tour od obávaných Dánů. [Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií] ()
Čtyři hvězdičky, pro každou jedna. ()
Až se probudím, vystřelím... ()
Hodně dobrá severská road movie, která by, nebýt toho zvláštního závěru, ode mě získala plný počet. Nejde jen o dobrý scénář, ale hlavně titulní čtyři hrdinky hrají přesvědčivě. Nejvíc mi sedla asi Charlotte svou bezprosředností a upřímností. Scéna u dveří s dítětem byla tak přirozená, aý jsem měla pocitm, že sleduju dokument :-) A to samé následně na dětském hřišti. Myslím, že lepší je od tohohle filmu příliš nečekat, protože jedině tak bude divák mile překvapen. Myslim, že asi upravim svůj pohled na road movie a stane se z nich jeden z těch zajímavějších filmových zážitků. ()
Zkraje se mi to zdálo celé tak nějaknic moc, ale pak to začalo být zajímavé. A tak osudy čtyř žen, z toho dvou narkomanek, jedné se sklony k sebepoškozování a čtvrté s nevydařeným pokusem o sebevraždu, ty osudy vás postupně vtáhnou a vy si říkáte -je slaboch?není? Odpusrí nebo to vůbec nejde? Co bych dělala na tom místě? Za perfektní herecké výkony, skvělou hudbu a kameru určitě čtyři hvězdy. ()
Dvě a půl hvězdičky. Postavy jsem asi plně nepochopila, nebyly mi sympatické, nedokázala jsem s nimi soucítit...Prostě to co člověk udělá, má následky. Ano, jistě. Pak je potřeba udělat něco a situaci změnit a ne se rochnit v tom co jsem uděl a případně to dělat znovu, když jsem s výsledkem tak nespokojen...(To je tak to, co mě napadá.) Ostatní dějová vlákna mi přišla nemastná neslaná, stejně jako konec. Herci byli (možná spíš byly v tomhle případě) fajn a hudba taky. Jednou to vidět šlo, ale rozhodně mi to stačilo. ()
"Nebudeme močit na hrob dítěte, vymočíme se raději na zedníkův hrob. Co bys chtěla mít na náhrobku? Nejlépe něco jako odpočívej v pokoji. A ty? Nic..." Toť jeden z parafrázovaných rozhovorů mezi čtyřmi hlavními protagonistkami. Film, který opět hrábl hluboko do duše... P.S. Stephanie Leon v roli Charlotte mě svým naprosto "vostrým hereckým způsobem" zaujala již ve filmu Råzone (Ostrý holky). Svou skvělou formu potvrdila i v této road movie. ()
Mladé dievčatá s hroznou minulosťou, beznádejné, zranené vtáčatá. Počas „jazdy“ sa vzájomne spoznávajú a odkrývajú svoje rany. Nebudú vám sympatické, skôr naopak. Konajú impulzívne, nič im nie je sväté, robia jednu chybu za druhou. Môžu mať nejakú budúcnosť? ()
Krásný film, nádherný příběh o čtyřech ženách na útěku, které nevědí co chtějí dělat se svým životem a tak jim jedna z nich, Charlotte ukáže cestu. Charlotte mi byla moc sympatická, líbilo se mi jak pomohla Barbaře a zároveň celý jejich vztah a celkově její záměr, ukázat jim aby více bojovaly za to, co je pro ně v jejich životě důležité. Konec byl jeden z nejpůsobivějších filmových konců jaké jsem kdy viděla, strašně emotivní a smutné, ale Charlotte jsem plně chápala stejně jako Barbara. ()
Typický festivalový film zo škandinávskej krajiny...Myslené, ale v pravom slova zmysle, resp. v dobrom.Štyri ženy na úteku v jednom aute, v každej postave ukryté tajomstvo a pointa, riešené surovým realistickým spôsobom za pomoci naturalistického pozadia dánskej krajiny.Žáner road movie má vďaka tomuto filmu znovu oživenie. ()
Na jedno podívání dobré, ale jinak mi to přišlo takové... nijaké. Žádná z ženských postav mi nebyla sympatická, natož jejich chování, takže jsem neměl s kým soucítit. Film mi nepřišel ani nijak zvlášť dramatický, vlastně se v něm nic závažného nestalo. Řekl bych, že většinu problémů si holky způsobily samy svou vlastní hloupostí a primitivním jednáním. Konec šel někam do ztracena, asi už nebylo co říct. Mám pocit, že toto dílo mi asi na dlouho v paměti neutkví. ()
Reklama