Réžia:
Steven SoderberghScenár:
Scott Z. BurnsKamera:
Steven SoderberghHudba:
Cliff MartinezHrajú:
Marion Cotillard, Matt Damon, Laurence Fishburne, Jude Law, Kate Winslet, Elliott Gould, Bryan Cranston, Gwyneth Paltrow, Tien-you Chui, Josie Ho (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Svetu hrozí záhuba, záhadný vzduchom prenosný smrtiaci vírus, ktorý nakazených zabíja za niekoľko dní, sa šíri rekordnou rýchlosťou! Lekári z celého sveta sa zúfalo snažia nájsť liek a minimalizovať paniku, ktorá sa šíri ešte rýchlejšie, než samotný vírus! Cestujúci na letisku sa dotkne šalátovej misy v letiskovom bare predtým, než podá kreditnú kartu čašníkovi... Obchodné rokovanie sa začne obligátnym podaním ruky... Muž zakašle v plnom autobuse... Jediný kontakt, jediný okamih - a smrteľný vírus sa prenesie! V americkom Centre pre kontrolu a prevenciu chorôb dôjde k mobilizácii všetkých výskumných pracovníkov, ktorí sa snažia rozlúštiť kód unikátneho patogénu, ktorý neustále ďalej mutuje. Kým počet mŕtvych sústavne narastá a ľudia sa v kolabujúcej spoločnosti snažia ochrániť samých seba a svojich najbližších, aktivista a blogger Alan Krumwiede (Jude Law) vyrukuje s názorom, že verejnosť nedostáva pravdivé informácie o tom, čo sa skutočne deje, čím spustí epidémiu paranoje a strachu, rovnako nákazlivú ako pôvodný vírus! (TV Markíza)
(viac)Recenzie (1 043)
Na to, že Contagion je film o epidemii, to bylo docela sterilní. Jakoby scénárista prostě potřeboval naplnit škatulky v rámci zadaného tématu. Dospěl nejspíš k názoru, že potřebuje doktora, který projeví svou lidskost (Laurence Fishbourne), novináře, který bude za vším hledat spiknutí (Jude Law), "obyčejného" člověka, který to všechno odnese (Matt Damon) atd. Tahle schématičnost filmu strašně škodí. ()
Remeselne soderberghovsky kvalitná, inteligentná a herecky atraktívna predstava globálnej katastrofy a postupu jej riešenia. Viac než na "obyčajných ľudí" sa film sústredí na postavy, ktoré majú čo hovoriť do riešenia problému, a ktoré sa skrz ich zraniteľnosť tiež stávajú obyčajnými ľuďmi. "Chemickú" atmosféru podporuje progresívna elektronická hudba bez jedinej emócie. Silných momentov mohlo byť viacej, a to najlepšie nemuselo prebehnúť na začiatku. Vysvetľujúci záver je narýchlo odbitý. Celkovo slušná alternatíva katastrofického žánru, ako ho poznáme od Emmericha a spol :-) Ale Cuarónovi by predsalen svedčala viacej. Spomeňme si na jeho emocionálnych Potomkov ľudí... ()
Pokud má polovina žen AIDS a druhá prasonetopýří chřipku, přestává platit klasická tuberkulózní poučka, že se maj píchat jen ty, co kašlou. Ve výše uvedeném případě má jeden rozhodně zaručenou delší životnost u těch s lézemi. Teda jestli nakonec stejně nechytnou tu chřipku. Ale to už se příliš filosoficky zamotávám. Typická Soderberghovina. Ten chlap je prostě mistr ve svém oboru! Dokáže si nacpat před kameru snad každou profláklou hollywoodskou držku, sehnat macatý rozpočet a pak rutinovaně natočit nudný a neosobní film, na který zapomenete snad ještě před závěrečnými titulky. A takhle mu to prochází už hezkých pár let. Je to jednoduše frajer nebo Bruckheimerův nemanželský synek? ()
"Ensemble piece" o smrtící pandémii ála Steven Soderbergh. A je to dá se říci dokumentárním stylem natočená procedurální podívaná o tom, jak se postupuje při objevení epidemie hodně ošklivé chřipky a pokusech ji zvládnout. Ale ne tak docela - Soderbergh totiž v rámci výstavby šokujícího děje sleduje i konkrétní "obyčejné" lidi, ale nedělá to tak, že byste se s nimi mohli sžít, nebo že by nedej bože páchali nějaké hrdinské skutky ve stylu katastrofických velkofilmů. Aby to nebylo málo, Nákaza také "drží prst na tepu doby", když umně využívá postavu investigativního bloggera, který do bohulibých snah WHO a národních vlád svými konspiračními teoriemi a vlastní agendou soustavně háže vidle. Co rozhodně stojí za zmínku, je skutečnost, že Soderbergh nijak nepřikrašluje to, co by v analogické situaci nastalo (a co se mu ve filmu děje), tj. rozpad společnosti, návrat k zákonu džungle, a hlavně to, že by o životy přicházeli mladí, staří, ženy, děti, prostě všichni bez výjimky. V kombinaci s vědomím, že "hlavním hrdinou" filmu je nijak zvlášť virulentní patogen, přenášející se fyzickým kontaktem, a že by tudíž mohlo být mnohem, mnohem hůř, to celé působí velmi znepokojivě. Soderbergh respektive scénárista Burns to ještě navíc koření morálně spornými rozhodnutími, a v zásadě neukazují jedinou výlučně "dobrou" postavu. Je mi jedno, nakolik režisér selhal v pokusu natočit kontroverzní kritiku systému, a nakolik se zalekl přílišných odklonů od diváckých očekávání. Contagion totiž i tak funguje, a nutno říct, že řada momentů v něm je opravdu překvapivá. Rozhodně jsem se nedíval naposledy, takže dám spokojených (znepokojených-ale-co-s-tím-asi-tak-naděláš) 80%. ()
Soderbergh se s divákem nesere. Emoce žádné, napětí málo, hereckých hvězd plno, ale na plátně se žádná z nich příliš neohřeje. Nákaza je takový nezaujatý, odcizený pohled na globální pandemii. A právě díky tomu, jak stroze a nelidsky působí, vylézá na povrch hrůznost a beznadějnost nastalé situace. Možná to jen chtělo zabřednout do problému ještě o trochu hlouběji, poslední půlhodinka mi přišla příliš zkratkovitá. 7/10 ()
Film má jednu obrovskou výhodu, staví na příběhu, kterej ať chcete nebo ne vás do sebe vcucne a mele a mele. Hned od začátku jsme si říkal, jasně takhle by to mohlo, tohle je moc přitažený, kurva pán v patý řadě zakašlal mizím s kina a když má příběh v týhle poloze je vítězství na jeho straně, vlastně na obou stranách, protože bijáček dostane hodně hvězdiček a diváček zase hodně emotivních pěstiček. Ve filmu se objeví hodně znamých ksichtíků, úplná ksichtiáda, ale a to se moc líbilo, že žádnej hvězdnej ksichtík nezabírá příliš prostoru na úkor druhýho a hlavně na úkor příběhu, protože ač herecký výkony úplně všech jsou absolutní, tak tady káru s plným sálem diváků posunuje výrazně kupředu především děj. Možná mě trošku mrzela, odbytá až nedotažená dějová linie kolem Marion, ale ani mě nenapadá na čí úkor by jsme se této linii měli věnovat, aby film vběhnul do cíle v tak parádním tempu, v jakým doběh. Film, kde se člověk bojí pomalu už i hudby nepostrádá nic z příručky pro moderní filmaře kinotrháků, dynamiku, napětí, skvělé herecké výkony a především se pořádně pomuchlovat s divákovejma myšlenkama. ()
Až fincherovsky precízna réžia, perfektní herci a výborná hudba, ktorá prispieva k tomu, že film neustále vzrušujúco pulzuje. Nebyť tých úderov klišé a občasných melodramaticko-sentimentálnych výkyvov by som dal plný počet. U mňa možno najlepší Soderberghov film vôbec. ()
Dalo se čekat, že to půjde proti tradičním diváckým očekáváním, ale přesto Soderbergh dokáže překvapovat hlavně tím, jakou optiku k profláknuté zápletce přikládá, když si místo velkolepých davových scén vystačí s dokumentárně laděnou tóninou a naprosto suverénně nechává slavným hollywoodským jménům minimální party, přičemž oni se mu odměňují parádními výkony. Minimalizmus, který se zavrtává hluboko pod kůži. PS: Letos už druhý film, který z velké části „udělal“ Cliff Martinez. ()
Výborná minimalistická hudba, kterou složil, pro mě neznámý Cliff Martinez, naprosto perfektně podkresuje atmosféru tohoto, v současnosti neuvěřitelně strašidelného námětu. Sympatické ale bylo, kolik známých herců nám chtělo ukázat, jak rychle se dokáže šířit nákaza nějaké zhoubné chřipky. Po některých scénách jsem dokonce měl dost hnusný pocit. Závěrečná scéna na mě tak například udělala spolu s hudbou takový dojem, jako hodně dlouho v žádném filmu. Nicméně od filmu jsem čekal cokoliv. Natočil ho Steven Soderbergh, který mě posledně šíleně naštval s Che Guevarou. Tenhle film ale nudit nedokáže. Já byl v napětí prakticky celou dobu, ale to hlavně díky tomu, že jsem koukal na realitu. Každá scéna byla dnešní realita, která se děje, děla nebo by se dít mohla. O to víc je to pak strašidelnější. Matt Damon, Marion Cotillar, Gwyneth Paltrow, Kate Winslet, Jude Law a Laurence Fishbourne mi tak tu realitu ukázali opravdu neuvěřitelně strašidelně a já nad tím musel po skončení dlouhou dobu přemýšlet. Možná, že příště dám i pět hvězd. ()
║Rozpočet $60miliónov║Tržby USA $75,658,097║Tržby Celosvetovo $140,658,097▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $7,098,033 ║ Tržby za predaj DVD v USA $13,992,443║ Len povrchne líznuté, nemá to taký rozsah hrôzy, desilúzie ako bol spočiatku načrtnutý, od polovičky filmu sa to akoby ukludní a v pohode dohrá do finále, akoby sa Soderbergh ľakol ponúknuť skutočne drsnejšiu otvorenejšiu tvár zákerného nezastaviteľného vírusu, rovnako tak rozpačito pôsobí aj obsadenie množstva známych tvári, čo mi príde dosť zbytočné a absolútne neefektívne pre takýto námet, lebo ani jeden z nich nijak nezapôsobil aby povzniesol film do vyšších sfér, všetci sú ľahko vyšumiteľný, len priemer. /60%/ ()
Sterilní klinická procedura, která jde proti největším žánrovým konvencím a svým brilantně uspořádaným a přitom pedantským vypravěčstvím dokazuje, že Soderbergh se v tomto ohledu vyrovná Fincherovi. Bohužel je tam pár zbytečných scén a schémat, ale některými pasážemi rozkladu a nedůvěry se Nákaza blíží maximu. Ukazuje totiž lépe než kterýkoli jiný katastrofický film, že nejhorší nákazou je strach. ()
Konečně někdo zfilmoval Pandemic;-). Ne vážně. Soderbergh si pohrává s tématem pandemie, strachu a paranoie naprosto brilantně. Scénář svět nenásilně přibližuje skrze mnoho postav a detailů okolo (televize v pracovně Cheevera) a drží si auru věrohodnosti. Ta ve spojení s chladně neosobním světem a hudbou dělá z Nákazy působivou vizi, která bohužel nebude atraktivní pro široké divácké publikum. Někoho jistě překvapí, že se tu prakticky neobjeví žádný "reportážní styl", kde se budou maximálně využívat média a jejich všudypřítomná masáž. To mě překvapilo také, ale do kontextu filmu a pojetí postav a událostí se to vůbec nehodí, budiž zadostiučiněním, že je tu alespoň blogger. Více zde. ()
Scénář: Scott Z. Burns .. Chladné, profesní a důsledné jako skalpel patologa resp. lopata funebráka. Jiné vyústění naší bezvýznamné role by nás tam 'dole' v tomhle obecně pandemickém příběhu nejspíš nečekalo.. Ovšem za takové hudby bych umíral snáz. Je nakažlivá... ()
Sledování s rýmičkou jedině pro otrlé. Hlavním hrdinkou je tu samotná nákaza; o té to je. Zcela nový typ filmu; emočně sterilní (a o to více působivý) dokument o věcech budoucích, který skrze nakažlivou atmosféru vyvolává neodbytný pocit "tak takové to bude, takhle to tedy proběhne..." Ovšem až to propukne, tak bez perfektního Martinezova hudebního podkresu. Což bude věčná škoda. ()
Nákaza není jen tak ledajaký film. Je to spíš film velmi prorocký, neboť ukazuje zásadní rozdíl mezi 20. a 21. stoletím, který by se dal charakterizovat i jako rozdíl mezi macro a micro strukturami. Jestliže přicházelo ve 20. století největší nebezpečí s jadernou katastrofou a největší úspěch s přistáním člověka na Měsíci (podle mě to nejtitánštější, co kdy lidé dokázali), ve 21. století se přesunujeme do micro struktur: největší nebezpečí skýtají biologické zbraně a kyberútoky hackerů a největší úspěch přistání s nanoboty v lidském těle, jak o tom referují Tata Bojs v Léčiteli. Po stovky let označovala Velká čínská zeď stavbu z cihel a kvádrů; dneska označuje firewall hlídající čínský přístup k internetu. Tématem číslo jedna zkrátka už nejsou velkolepé výbuchy a jaderné hřiby, ale, jak naznačuje Nákaza, spíš malý nebezpečný breberky v podobě biologických zbraní – doslova nepřítel bez tváře, skrytý a nevyzpytatelný. Odsud vidíme, proč byl teroristický útok na věže WTC a jejich následné zřícení v září 2001 spíše posledním spektakulárním dozvukem válek dvacátého století, než aby předjímal charakter válek století jedenadvacátého. Očekává nás totiž něco nepoměrně zlověstnějšího: hrozba „imateriální“ války provázené neviditelným útokem – viry, jedy, které mohou být všude a nikde. Na úrovni zjevné materiální reality se nic zvláštního neděje, žádné velké exploze, a přece se důvěrně známý vesmír hroutí, živo se rozpadá. Vstupujeme do nové éry paranoidního válčení, ve kterém bude největší problém představovat identifikace nepřítele a jeho zbraní. Nakonec přesun od čitelných macro struktur k nevyzpytatelným micro strukturám kopíruje i přechod od newtonovské fyziky ke kvantové teorii: jakkoliv je kvantová teorie nejúspěšnější teorií, kterou kdy lidská mysl vytvořila, je vybudovaná na vratkých základech náhody, štěstí a pravděpodobnosti. Na rozdíl od newtonovské teorie, dávající jasné, jednoznačné výsledky pro pohyb, umí kvantová teorie udávat jen pravděpodobnost. Tento rozdíl mezi oběma stoletími bude mít zásadní vliv i na kinematografii, jelikož biologické zbraně nebo kyberútoky nejsou tak vizuálně atraktivní jako výbuchy atomovek nebo ekologické hrozby. Jak pronese jedna z postav v Nákaze: virus je příliš malý na to, aby ho zachytila kamera. Soderbergh se s tímto omezením a současně výzvou pro kinematografii vypořádal velmi dobře. Otázka zní, jak se na tomto poli povede ostatním filmařům. ()
Nepřekvapuje mě, že se jedná o další Soderberghův počin, který jde proti žánrovým očekáváním, podrývá hvězdný status mnohých herců a znejišťuje diváky podáním výpovědi o úloze zacházení informací ve společnosti. Komě toho, že mnozí Soderberghova dvorního skladatele Martineze objevili až díky Refnově americkému debutu, mě překvapuje, kolik - soudě dle ohlasů - se po premiéře vyrojilo zpozdilých dramaturgů. Ti zpětně radí, že by film měl být buď delší, aby byly všechny postavy "správně" prokreslené, byl jim věnován "patřičný" čas a vše bylo uzavřené, nebo by měl mít méně postav, aby nám některá mohla být bližší a mohli bychom se s ní identifikovat apod. Nejenom daný přístup, ale vůbec takové "konvenční" nároky mi přijdou nemístné hned z několika důvodů. Zaprvé jde o typ vyprávění s několika postavami, které se odklání od klasického modelu, a tak je záměrně většina linií nechána otevřených a nedořečených pro divákovo domyšlení. Zadruhé obsazení známých herců vede k tomu, že postavy máme vnímat spíše jako určité abstrakce - nositele žánrových kódů. Proti nim se buď proviňují (ukázkovým příkladem je Gwyneth Paltrow umírající v prvních deseti minutách), nebo je svým schematickým jednáním naplňují, ale my víme, že šťastné konce a neokázalá humanistická gesta patří do žánrového, nikoliv skutečného světa. NÁKAZA je totiž procedurálním dramatem, ve kterém se ale na rozdíl od obdobně vyprávěného TRAFFICU - NADVLÁDY GANGŮ neukazuje pouze samotný oběh látky (drogy, viru), nýbrž i provázanost makro a mikro historie. Závěrečný příklon ke klasičnosti (zodpovězení narativní mezery z počátku, jelikož se začíná in media res, utvoření heterosexuálního páru) totiž patří jen jedné z mnoha linií a na ní se podvratně ukazuje, že štěstí lze dosáhnout leda bez obeznámenosti se všemi informacemi, popř. jejich zamlčováním druhým pro dosažení štěstí druhých. ()
,,JSI V POŘÁDKU?“...,,JO, JEN TROŠIČKU KAŠLÍČKUJU...“.... /// Když kašlíček přejde po pár dnech v modrý nohy a pěnu u držky, čtyři z pěti lékařů doporučujou zavolat patologa.... Londýn, Tokio, Hong Kong... co se stane, když se dá špatnej netopýr dohromady se špatným prasetem? (Sex? Pedofile!) Nejsem pravidelným čtenářem zdravotnickejch statistik, ale tohle Soderberghovo podání mě zaujalo. Sledovat co, kde, kdy a jak, nechat se znepokojit věcma a činnostma, který normálně dělám..... to je lepší než dokument, protože TADY jde o lidi! (i když jich je jako sraček...) Zajímavě udělaný, s celkem dobrou informační hodnotou ode dne č.2 k tomu s číslem 135, o cestě k vakcíně a její distribuci k lidem a nakonec i k tomu, jak to bylo ten den s číslem 1. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Zjistím, čemu všemu (a komu všemu) se mám vyhnout. 2.) Zjistím, kolikrát si za den sáhnu na ksicht.... (tak schválně...?). 3.) Thx za titule ,,Babuzna“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Contagion som si v skutočnosti pozrel len kvôli hereckému obsadeniu a bol som milo prekvapený aj z deja, pretože som nevedel čo mam od filmu očakávať keďže obsahy filmov zo zásady nepozerám. Jediná čo mi tu chýbalo bola nedostatočná dramatická či emotívna atmosféra. ()
Smrtící epidemie byla na absolutně jiném levelu byť je o 16 let starší. Contagion má solidní herecký cásting,ale napětí či gradující scény nákazy absolutně postrádá. Hodně light. 55% ()
Pro thriller málo gradace, pro drama málo prostoru charakterům a pro paradokument moc ležérního předhazování prázdných "faktů". Ta polovičatost, která trčí z každého druhého záběru je občas přímo nesnesitelná a ze Soderbergha tak dělá regulérního smolaře. Jako čistá popcornovka prošpikovaná napětím mohla Nákaza bodovat nesrovnatelně důrazněji, takhle se tvůrčí záměr absolutně minul účinkem. ()
Reklama