Réžia:
Kendži NakanišiKamera:
Tokušó KikumuraHudba:
Satoši TakebeHrajú:
Keiko Kitagawa, Šuntaró Mijao, Ajumi Itó, Akira Emoto, Šiho Fudžimura, Džun Kunimura, Kamedžiró Ičikawa, Masahiro Kómoto, Osamu Šigemacu, Masami Horiuči (viac)Obsahy(1)
Keď sa Ito narodila, jej otec bol sklamaný, pretože chcel mať radšej syna. Napriek tomu odmalička svoju dcéru učil samurajskému umeniu, aby sa stala jednou s najlepších. Jedného dňa ju na priateľský súboj vyzval Eguchi, do ktorého sa Ito zamilovala. Dvojici však v ceste stoja rodičia, ktorí ich už sľúbili iným. (runner85)
Videá (1)
Recenzie (10)
Dráma z feudálneho Japonska, pomaly plynúca ako padanie čerešňových kvetov zo stromu. Čo by bolo v poriadku, ak by film nezačínal niekde v tretej tretine stopáže. Do toho času je taká vyumelkovaná, hoc pekná, romantická poviedka bez silnejšej myšlienky. Samurajov sa vo filme vyskytuje dosť a hoc nejde o výsostne samurajský film, počet 2 súbojov, z toho jeden cvičný, je strašne málo. Spracovanie je ale na veľmi vysokej úrovni, s citom pre detaily. ()
Mam rad tieto civilne filmy z historie o zivote samurajov, ktore nie su zalozene na nonstop akcii. Dufal som, ze mi to sadne rovnako dokonale ako filmy Yojiho Yamady. Vysledok je trochu rozpacity. Ja hlavnu vinu davam Kenji Nakanishimu, ktory sa az prilis casto utapa v zaberoch na krajinu a artovych dlhych zaberoch na postavy, ktore cumia do blba a nic nepovedia. Yoji Yamada toci tiez filmy s pomalym tempom a napriek tomu jeho filmy nepôsobia nudne a aj sceny v ktorych postavy vyjadruju svoje pocity iba pohladmi funguju bezchybne. Nastastie samotny pribeh je zaujimavy a aj napriek slabsej rezii je vysledok vyrazne nadpriemerny. Co sa tyka pribehu, tak sa dost rafinovane pohrava s divakom. Spoiler, dalej radsej necitajte ak ste film este nevideli: Najprv nam predstavia klasicku romanticku liniu o páre, ktoremu nie je sudene byt spolu, aby v polovici film uhol inym smerom a cez detektivnu zapletku a naslednej pomste sa pomaly s hlavnou hrdinkou dopracujeme k tomu, ze jej vyvolenym je niekto iny ako si jak ona tak aj divak na zaciatku mysleli. Najprv som bol trochu sklamany z toho zvratu a bolo mi luto, ze sa film nevyvíja priamociaro, pretoze novy vyvoleny zo zaciatku pôsobi ako klasicky blbec, ale postupne si ma ta postava ziskala a ukazalo sa ze sa v nom skryva ovela viac. Dokonca sa mi zapacil natolko, ze by som ho rad videl v nejakom dalsom filme, kde by nenapadne vyriesil dalsiu nespravedlnost. A so svojou zenou s nadanim pre bojove umenie by boli perfektna dvojka. No a bitky su tu 2 a su natocene kvalitne, ale znova opakujem, ze na nich film nestoji. Vdaka druhej polovici som uvazoval aj o stvrtej hviezdicke, ale tie nekonecne artove zabery do blba mi to nedovolia a tak davam 7/10. ()
Zdejší obsahy mají společné to, že o ději navozují mylnou představu. Aspoň tedy u mě. Nehodlám však nic uvádět na pravou míru, protože kvalitní a hlavně nepředvídatelný scénář je nejnosnějším pilířem snímku. Autorem předlohy je Shuhei Fujisawa, což avizuje, že více než fanoušci samurajských sekanic si na své přijdou příznivci komorních dramat (na základě jeho povídek už vznikla povedená samurajská trilogie režiséra Yojiho Yamady – Soumrak, Skryté ostří, Láska a čest). Obsazení ústřední dvojice za kvalitou scénáře lehce pokulhává. U tohoto typu filmu se hodně staví na pohledech, na nevyřčeném, co se vznáší ve vzduchu, žel tihle dva nevyjádří nic ani pětiminutovým zíráním. Keiko Kitagawa hlavní roli neutáhne, a společnost talentovanějších a charismatičtějších kolegů (Masahiro Komoto, Jun Kunimura) její nedostatky nelichotivě zdůrazňuje. ()
Velmi smutná romance, ač se příběh vztahu ústřední dvojky prakticky vůbec nevěnuje - převažuje spíše poetika, hromada politiky, pravidel, formalit, mocenských záležitostí a nezbytná dávka soubojů, ač zde v atypickém pojetí. V čem tento snímek jednoznačně vyniká, je soundtrack a práce s kamerou. Pochopitelně ani herecké výkony a velmi působivě a realisticky zpracované chování všech postav nemohu opomenout. Takže i přes lehce nezáživný úvod mne tento film nakonec rozhodně nezklamal. ()
Pomalu plynoucí příběh, kdy od prvního setkání ústřední dvojice, čekáte, kdy se sejdou znovu. Jenže život není peříčko a zvlášť pro lidi, kteří se snaží žít čestně, když jejich nadřízení s nimi jednají jako s šachovými figurkami. Život podřizující se konvencím a rodinným pravidlům dovoloval osobám jen snít a nedávat najevo to, co opravdu cítí. V závěru se pro mě příjemným překvapením stala postava Saisukeho, který v podstatě naředil ponurost příběhu. ()
Reklama