Réžia:
Lynne RamsayKamera:
Seamus McGarveyHudba:
Jonny GreenwoodHrajú:
Tilda Swinton, John C. Reilly, Ezra Miller, Jasper Newell, Rock Duer, Siobhan Fallon Hogan, Alex Manette, James Chen, Kimberley Drummond, J. Mallory McCree (viac)Obsahy(2)
Eva (Tilda Swintonová) se kvůli svému synovi vzdá nadějné kariéry, ale již brzy po porodu zjišťuje, že v jejich vztahu není něco v pořádku. Kevin (Ezra Miller) se od raného věku agresivně vymezuje vůči svému okolí a především vůči své matce a jeho nenávist v pubertě kulminuje v nejvyšším zločinu vraždy. Ani ve vězení jej však matka neopouští a vzájemný vztah plný nepochopení, zklamání, nenávisti… a lásky… tak pokračuje dál. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (509)
Depresivní a mrazivý film o krutosti, kterou může přinést nepovedený vztah matky a syna. Kdo koho trestá? A za co? Prolínání časových linií bylo perfektně zvládnuté a divák dostal komplexní a přirozeně plynoucí obraz o celém příběhu. Člověka napadá, co by dělal ve stejné situaci, mít takového syna. Je sice pravda, že film místy plyne kupředu příliš pomalu, ale i to mu dodává na oné nepříjemné chladnosti a pocitu bezvýchodnosti, bezradnosti. Mnohé záběry a situace byly skvěle a nápaditě provedené. Ve filmu se ani moc nemluví, což opět umocňuje celkový dojem, protože samotné scény toho řeknou mnohem víc a mnohem jasněji než kdyby ke stejnému výpravnému účelu měla být použita slova. Ke konci filmu mi stále častěji probleskávala hlavou otázka, ono Evou poslední vyřčené slovo - PROČ? A byl jsem moc rád, že nedošlo na nějaký otevřený konec a že tato otázka byla, byť dosti komplikovaným způsobem (a přece tak jednoduše!), zodpovězena. Vskutku vyvedené drama! ()
Dost zajímavý a emocionálně silný film, který ale není nikterak jednoduchý na sledování. Ramsay se rozhodla celý příběh odvyprávět pomocí flashbacků, což rozhodně nebylo špatné, občas jsem se v nich ale ztrácel a tak nějak jsem nebyl schopen zařadit, kam co patří. Možná se to přehnalo i s tou vyumělkovaností a používáním křiklavých barev (hlavně červená, úvodní scénu s rajčaty jsem vůbec nepochopil), což mi přišlo takové prvoplánové. Jinak ale není co kritizovat. Swinton je v hlavní roli fantastická a je s podivem, že ji Akademie úplně přehlédla. Je moc fajn, jak ji režisérka využívá a zapojuje i její netradiční androgynní vzhled a několikrát si s ním pohraje. Vybrat se povedlo i oba chlapce, kteří si byli dost podobní a z obou šel strach tak velký, že by klidně mohli hrát v hororu. Nejvíce se mi ale líbilo to, že Ramsay se nepřiklání na žádnou stranu a objektivně zachycuje tragédii jedné rodiny, která nefungovala. Nechává diváka udělat si vlastní názor a ten pak pochopitelně nemůže nikoho jednoznačně zatratit nebo bránit. Proti nezodpovězeným otázkám a zapojení diváka do hry jinak vůbec nic nemám (ba naopak), tady by se ale asi nějaké osvětlení toho, proč to ten kluk provedl, hodilo. Takhle mi to přišlo nakousnuté a nedořešené. Výsledek je ale přesto pozitivní a silně depresivní, na druhou stranu mě nalákal k přečtení knihy. 70% ()
Psycho. Znechucení. Neoblíbená herečka. Začátek divně roztahaný, člověk se ztrácí v jednotlivých časových liniích. A opravdu mě štvala hudba. ()
Kdyby radši potratila, nemusel bych se obtěžovat koukat na takovýho krypla 2 hodiny plný flashbacků. Navíc je to celý bez pointy. Sucks. ()
(viděno 25. 12. 2011) Další z těch filmů, které před sebou mají nějaké oscarové úspěchy v letošním roce. Lákalo mě téma a jméno herečky Tildy Swinton, která je tak škaredá, až je zajímavá. A samozřejmě umí hrát. Asi jsem si ale pro zhlédnutí tohoto filmu nevybrala úplně ten nejlepší čas, protože k Vánocům mi tak depresivní film moc nesedl. We Need to Talk About Kevin je jedním slovem nářez. Po celou dobu se spolu s postavami nevyhrabete ze sra.ek, valí se na vás jedna depresivní scéna za druhou, až nakonec té depresi skoro sami propadnete. A pak vás napadají hříšné myšlenky, protože mít takové dítě, jako byl Kevin, tak buď zabít jeho, nebo sebe. Jinak je to o hu.u. Tady vidíte, jak se film dokáže dostat divákovi pod kůži, což určitě bylo jedním z cílů. Tilda Swinton si zaslouží oscarovou nominaci, ale celý film má u mě jen sedmdesát procent. Byla to taková sada, až to často bylo nepříjemné... A něco tomu přece jenom chybělo. ()
Potencionálni rodičia, zmýšľajúci o spravení si potomka, kuknite si radšej tohoto Kevina, pretože chvíľu po tejto ťažkej depkoidnej "náladovke" nebudete uvažovať ani o zadovážení si morčaťa, nie to o malom antikristovi....sorry, píšem to tesne po dopozeraní, samozrejme som myslel dieťati :-)) ...skvele zahrané, poskladané a odvyprávané. Swintonka vo všetkých troch časových etapách fantastická a každá emócia z jej tváre ľahúčko čitateľná a smozrejmá aj pre filmového analfabeta....a pri pohľade do očí mladšieho a staršieho Kevina máte pocit, že ide o toho istého hajzlíka :-) ()
Určitě lze na filmu mnohé ocenit. Ale pracovat s takovouhle roztříštěností a směřovat k takovému závěru mi přijde možná trochu prvoplánové, trochu manýra, trochu jednoduché. Emocionálně to asi může fungovat dobře, sem tam si někdo pobrečí, někomu možná potom nedá spát střet mateřské lásky a malého psychopata, ale co s tím jinak? ()
Od chvíle, kdy se ten hajzl narodil, máte chuť ho zabít. A bylo by to to nejlepší, co by se s ním dalo udělat. Velmi dusné psychologické drama o jedné psychopatické osobnosti. Nejspíš to není film pro každého a určitě ne pro poklidné odpočinkové zhlédnutí. Nicméně své nepochybné kvality určitě má. ()
V poslední době se mi pořád pletou do cesty řežisérky - a skoro vždy mě překvapí, a skoro většinou pozitivně. Lynne Ramsayová používá soudobé prostředky akčního filmu (navíc s velkou péčí pracuje s detaily), i když příběh "Evy a Kevina" rozhodně akční film není... Nechci se zde pouštět do (psycho)analýz (to svým způsobem udělal Matty ****, s nímž bych jen rozporoval požadavek "méně jednoznačného závěru", který mi připadne zcela jasný, dokonce i logický: vždyť už zůstali jen oni dva), zato položím otázku sám sobě: s kým bych si jako otec poradil snadněji? S Kevinem, s tím mám dobrou praxi; u Evy obvykle selhávám... Pozn.: Škoda, že "klipu" In My Room od Beach Boys bylo věnováno tak málo času. Eva mohla déle pátrat po tom, co syn ve svém pokoji přechovává. Třeba bychom se alespoň něco dozvěděli o tom, jak se mu vede ve škole, čemuž se režisérka důsledně vyhýbá. Je to ovšem pochopitelné, napětí by se uvolnilo, děj by se rozdrobil. Přitom však můžeme jen stěží předpokládat, že se tam cítil dobře, obdivoval učitele, obletovaly ho holky a s klukama chodil na sport a do hospody... ()
Některý lidi dělaj zlý věci a některý lidi jsou prostě zlý. Sledovat mrňavýho manipulátora, kterej terorizuje celou rodinu, což strana, která se vyhřívá na slunci jeho pozornosti nevidí, zatímco ta druhá má neustále pocit, že za tenhle problém může ona, to chce fakt nervy. Přijde mi vtipný, že úvodní část, kde se ještě žádnej průser nestal (teda stal, ale my o něm nevíme), se odvíjí ve stylu fantasmagorie, zatímco zbytek, kterej neodbytně míří k průseru jak vrata, je takovej hezky uhlazenej a přehlednej. Ani ze Satan přichází se mi tak neježily chlupy na rukou, fuj tajksl... ()
Skvělá antikoncepce ()
Ak vás film dostal, knihu budete milovať. Už dávno som nečítala niečo tak silné. Všetci Kevinovia sú fantastickí. ()
To byl trochu silný zážitek i na mě. Filmařsky je na tom snímek velmi dobře a to co se režisérka pokoušela sdělit, se jí podařilo předat velmi sugestivně. Stejně tak těch pár herců, se to na plátně objevilo zahráli své role přinejmenším přesvědčivě, což zrovna u dua matka/syn je celkem výkon. Atmosféra je tam šílená, o tom se nedá diskutovat, ale má to několik nevýrazných a nudných pasáží. K tomu přičtu odporný ksicht Tildy Swinton a fakt, že je to zkrátka hrozný film a dostávám se na tři hvězdy. Ale na jedno kouknutí dobrý. ()
hodně hutnej film,od kterého jsem nic nečekal,aby mě nakonec přikoval k židli a rozcupoval na kousky.Pro ty co nemají děti hodně slušný thriller/drama.Pro ty co je mají depka a několik bezesných nocí.Upřímně doufám,že z těch mých dvou nevyroste něco jako Kevin...90% ()
Já bych si o Kevinovi promlouvat teda nechtěla. Myslím, že můj momentální stav rozhodně neodpovídá tomu, že bych se měla na takové filmy koukat. Co se bude dít vlastně víte od začátku. Hrozné je, pokud budete mít chuť se vcítit do matky, její vnitřní sebeobviňování, její neustálý boj, co mohla udělat, respektive coby kdyby, to musí být tak zdrcující, že osobně bych volila spálení mostů a útěk do divočiny. Z toho totiž nic nekouká, pak už jen doživotní terapie a antidepresiva. I bez závěru je tenhle počin skvěle gradující, postavy vskutku mistrovsky zahrané a scénář více než dobrý. Atmosféra celého snímku pak dominuje těmhle všem plus (plus je i úžasný záběr beze slova ze společného setkání). Bohužel, mínus si nakonec z mého pohledu vyslouží přesně to, co už tu bylo zmiňováno: dětský věk Kevina neodpovídá příliš skutečnosti, do které to spěje, nebo spíše dle mého je to trochu zbytečně přehnaně vyhrocené. ()
Film jako antikoncepce. Nejzlejší batole v dějinách kinematografie. ()
Tak tenhle film je hodně silný, ale zároven skoro nic neříkající, pokud člověk nemá souvislosti z knihy, nebo skvělou domýšlecí schopnost- nicméně nápad dobrý, herci hodně dobří, atmosféra úžasná. Přiznávám, že jsem byla tenhle snímek schopná plně ocenit až po tom, co jsem si přečetla knihu a měla všechny souvislosti i detaily. Bez nich jsem si připadala místy lehce zmatená a vadilo mi jednostranné pojetí snímku, ráda bych se dozvěděla příběh z pohledu KevinaBylo by mnohem zajímavější, kdyby sme se dozvěděli, jak všechno vnímá on, jak se kdy cítil- což by třeba vysvětlovalo všechno. Ale určitě je to zajímavý film, který stojí zato vidět. Nicméně všem doporučuji si přečíst stejnojmennou knihu. Slabé čtyři hvězdičky. ----"Just because you are used to something doesn't mean you like it."----"Nothing is really happening, and you go home and watch some more TV and maybe it's a fun night and you go out and watch a movie. I mean it's got so bad that half the people on TV, inside the TV, they're watching TV."---- ()
Film, který klade množství otázek, ale nedává na ně odpovědi. To je jak frustrující, tak fascinující. ()
Tak za prvé rozčiluje mne arogantní a bezohledná rozmařilost přírody, která rozhazuje tam, kde by měla šetřit, a škudlí tam, kde by měla být štědrá. Mám na mysli rajčatové bitky v Itálii a hladomory v Africe. Ale ještě víc mne rozčiluje, že lidé jsou tak hloupí, že se chovají podle přírodních zákonů, nikoliv podle toho, co obecně počítají za správné. Za druhé chci definovat, kde je člověk přítomný. Člověk je přítomný vždy ve stavu svého vědomí. Pokud člověk na něco myslí nebo pokud se mu něco vybavuje, či pokud si něco představuje, anebo pokud se soustřeďuje na nějakou činnost, je částečně nepřítomný. Pokud je vědomí vypnuté (spánek, bezvědomí), je člověk zcela nepřítomný. Za třetí forma nespokojenosti a protestu je daná fantazií a omezena svědomím. To, co ukazuje tento film, je podle mne silné téma – pomsta jako protest člověka s nadprůměrným intelektem proti jeho nedobrovolné vědomé existenci ve světě, kde se necítí být šťastný. Téma nabývá na síle tím, že se jedná o pomstu dítěte na vlastních rodičích. Tento film dokázal zprostředkovat toto téma pouze přes stavy vědomí, přes přítomnost a částečnou nepřítomnost. ()
Již od začátku filmu mi bylo divné, co se bude asi dít, celkem dlouhá střední pasáž filmu mi přišla poněkud nezáživná, avšak konečná pasáž mě hodně bavila, rozuzlení bylo pro mě šokující, mírně očekávané, ale brutální. Trochu jsem očekával více emocí od hlavní postavy, její reakce mi mnohdy přišly ledově chladné. ()
Reklama