Réžia:
Romain GavrasKamera:
Andre ChemetoffHudba:
Sébastien AkchotéHrajú:
Vincent Cassel, Olivier Barthelemy, Justine Lerooy, Vanessa Decat, Chloé Catoen, Rodolphe Blanchet, Pierre Boulanger, Jacques Herlin, Aurore Broutin (viac)Obsahy(2)
Co uděláš, když jsi dospívající zrzavý budižkničemu, který až na jednoho staršího chlápka nemá kamarády? Když tě všichni nenávidí a nejvíc ze všeho tvoje vlastní rodina? Když se ti všichni kámoši vysmívají? Odpověď: Ty a tvůj ubohý kumpán seberete všechny svoje prachy, koupíte si sportovní auto, elegantně se oháknete a zamíříte do země zrzavých, do Irska. Co ale začíná jako hledání ideálu se promění v divoké řádění plné nenávisti, násilí a sebedestrukce. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (130)
Celý film som si bol istý 4 hviezdičkami, ale ten ÚŽASNÝ koniec ma presvedčil, aby som prihodil piatú. Už dlho sa mi pri konci filmu srdce nerozbúchalo tak rýchlo. ()
Amorálna ale citlivá, čiernohumorná, psychologicky vypätá, vnútorne pulzujúca emocionálna rozbuška, posilnená energickými hereckými výkonmi extrovertného Cassela i introvertného Barthelemyho. Anarchistické ventilovanie si minulých krívd na nevinných “okoloidúcich”, vedúce až za hranice zákona. Stoneovi odosobnení a samoúčelní Takí normálni zabjaci môžu ticho závidieť. ()
Psychicky nemocný psychoanalytik potká začínajícího psychopata, je z toho psycho na první pohled a naší milí pacienti se pod dohledem psychotického režiséra chovají asociálně. No a co? Nenaperu tomu přece za pět jenom proto, že mám rád Casselovic Vincka, že jsem svým mohutným intelektem pobral všechna ta, tupému divákovi skrytá !!!, podobenství a proto tu teď můžu arogantně naplácat dvě áčtyřky o kořenech xenofobie, agresivity, zla, hledání identity, poetice chcaní do vířivky atp. atd., když mě druhá půlka přivedla na hranu totálního znudění, žádná "epesní" katarze ne a ne přijít a ta tzv. "nadpozemská" hudba mě celý film vyloženě srala. ()
Pochopil jsem to správně tak, že zrzci nejsou lidé? ()
Kdyby jejich den nepřišel bylo by pro svět asi líp, ale souhlasím s kolegyni Verka13 ten vyběr zrzavých herců se trošku nepovedl i když svých partů se zhostili skvěle což mě u Vincenta ani nepřekvapuje, člověk by mu připáral veškerý násilí, které se v Paříži děje. ()
Vzpoura zrzků. Schizoidní jízda, která začíná jako černá komedie a končí jako čirý výplod šílenství - mizantropií, terorem, pudem smrti. Sžíravý kontrapunkt soudobé "sociální" selanky a přitom film, co vidí do problematiky xenofobie a společenské segregace až překvapivě hluboko. Výkony ústřední dvojice nelidské, režie naprosto epesní. Gavras je člověk s fantazií ve zcela jiné dimenzi, než by to člověk očekával. Že bude film o dvou sociopatech, co terorizují nevinné, místy v pravém slova smyslu romantický (fiktivní prostor úniku před skutečností, nikoli dojení diváka), bych skutečně nečekal. I když ten Rachmaninov v úvodu napovídá, že tohle bude něco zrůdně krásného. A je. Top 5 roku 2010. ()
46. MFF KV .. Scénář: Romain Gavras, Karim Boukercha .. Černohumorná anarchie, která přes pár slabších momentů válcuje divákovy pudy. Hotelová pasáž, holé hlavy a hudba kralují. ()
Gavrase fascinuje studium a pozorování původu a projevů násilí a xenofobie - dvou stěžejních prvků lidské společnosti. To ukazoval už ve svých videoklipech a celovečerním debutem se dostává na tenkou hranici geniality. K naprosté dokonalosti chybělo jen málo, přesto se objevuje člověk, který nejenže zastíní svého tatíka, ale časem se stane milovaným i proklínaným vizionářem. (Cassel je nadpozemsky dobrý, Berthelemy jakbysmet). ()
Takoví normální ryšaví zabijáci aneb rusovlasí anarchisté na válečné stezce proti zavedeným nezrzavým pořádkům. Ať už je to sociologická sonda o původech xenofobie, studie důsledků šikany či prostě náhled do choré mysli páně Gavrase, tak je to především fascinující. Znepokojivě fascinující. ()
To jsem se zase jednou nechal napálit stylovým plakátem. Je to můj problém, že jsem čekal něco dost jinýho, ale na takovéhle filmy asi musíte bejt francouz. Nepochopitelná ujetost. Hlavní hrdina je jakejsi zakomplexovanej zrzoun (ale špatně odbarvenej, takže kdyby na to stále neupozorňoval tak si toho ani nevšimnete) a pak potká jakéhosi psychoanalytika. A tato dvojice chlápků tam prostě provádí nesmysle a stávaj se z nich čím dál větší magoři. Není to ale sranda ani nějakej akční nářez. Prostě jen jakýsi artový "všeříkající" hybrid, kde jsou všichni buď gayové, magoři, nebo tlustý tancující holčičky. Jediné plus je, že tam hraje výbornej Vincent Cassel. Fakt hodně mi to připomínalo film Buzíci s Gérardem Depardieu. ()
Jízda jak vod Svěráka. Zastávka v hotelu mě udělala velmi šťastnou - a to nejen díky Casselově obnažené Chloubě. Tenhle film se prožívá, nenávidí, nechápe, bere. ()
,,JAK DLOUHO JEŠTĚ BUDEŠ TUPÝM RYŠAVCEM?“...../// IRSKO – KRAJINA SNŮ. Film o rezatý bukvici a doktorovi Vincentu Casselovi, kterýžto odborník na zvyšování sebevědomí buduje panoptikum, které by mu (někdy) záviděl i dr. Parnassus. Tohle šlo lehce mimo mě. Jasně, většinu věcí o kterých tu píšete jsem našel v závěrečný půlhodince, ale zvolená forma je poutavá hlavně díky Casselovi. Vlhko doma nemám, utiskovanej nejsem, sebevědomí mi (většinou) nechybí a do Irska se nechystám. IRSKO – KRAJINA SNŮ všech rezavých (lidí), symbolicky (?) tam jde Patrick (Cassel), a kde jsou trpaslíci v zelených oblečcích? Film, který může navádět (svádět) k násilí. Ale co by člověk neudělal pro splnění snu.... /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mám vlasy ,,do červena“ a sbaleno do Irska. 2.) Nechápu, proč mám na zahradě strom ověšenej zajícema. 3.) Vincent Cassel má charisma ať hraje cokoliv a s kýmkoliv. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
V žádném případě nenapálím vysoké hodnocení jenom proto, že Vincent (současně i producent) byl absolutně skvělý a patří mezi moje oblíbence. Road movie o dvou psychicky silně narušených zrzcích a jejich nihilistickém běsnění po Francii, kde jsem se nebyla vůbec schopná jakýmkoliv způsobem zapojit do nepředvídatelných, šílených nebo silně ujetých zvratů téhle dvojky. Pro někoho možná pecka, pro mě osobně silně frustrující, znepokojivé amorální drama. ()
Vlastně největší překvapením je fakt, že zatímco Romain Gavras režisér se udržel na řetězu, tak Romain Gavras scénárista se stal buřičem jedné generace. Takových znepokojujících filmů je třeba. Rok co rok. ()
Francouzská verze Jesseho Eisenberga a ostřílený profík na role drsných chlapů, Vincent Cassel spolu podnikají jízdu napříč Francií plnou anarchie a násilí. Pokroucené charaktery obou mužů jsou odrazem současné společnosti a dokonale ukazují, jak lehce se z utlačovaného outsidera může stát násilník pod křídly "dobrého" učitele. Všechny potlačované Rémyho emoce, křivdy a vztek se tak během jejich jízdy začínají dostávat na povrch a ukazují svou odpornou sílu. V roli krásného hotelového poslíčka jsem poznala Pierra Boulangera, jehož si pamatuju z Můj učitel Ibrahim. Bylo mi ho docela líto. Šílená doba nutí lidi k šíleným činům. Šílení lidé vytváří šílenou dobu. Nekonečný kolotoč, který se nikdy nezastaví. Náš den přijde je jedním z těch filmů, které stačí vidět jednou. ()
Francouzská operace CHAOS byla prohlášena za oficiálně zahájenou a Chuck Palahniuk se někde nejspíš potutelně raduje. Tenhle podivně načrtnutý "program pro přeživší zrzky" mě ale dosti minul a mozková soustava zůstala zcela nezasažena jen podivně kontaminována zvláštní směsicí násilí a anarchie. (Francouzský) Fight Club o dvou postavách uhání ke svému konci jako splašený vlak a nestíhá rozvést řadu motivů ani motivací postav. Jejich den možná přišel, já si na ten svůj ještě počkám - a doufám, že bude veselejší a mnohem barevnější bez přidaného červeného barviva. ()
[MFF 2011, Karlovy Vary] (SPOILERS) "Ginger's revenge has begun..." Sledovať debut "zúrivého básnika" Romaina Gavrasa (ďalej R.G.) v útrobách veľkého sálu hotelu Termal je zážítok na môj veru abnormálny a ak sa z neho ešte k tomu vyliahne kanonický "masterpiece" o prehlboko zakorenenej inklinácii ku xenofóbii, diskriminácii a predsudkom, tak mi neostáva nič iné, ako len chŕliť oslavné tamtamy. A pravdu povediac, ani neviem kde začať. Takže na preskáčku._______Triumfálnym trikom mi príde najmä dôkladné vystupňovanie celého rozprávania, ktoré sprvu laškuje pomocou vyhrotených srandičiek-chytá príchuť pálivej komédie (vyrývanie, "gotička", moped, dievčatko…) ale-akonáhle dôjde k výmene buričských rolí-dej sa postupne mení a ústi v psychopatickú "hell ride" s nabitou kušou, vyholeními hlavami a majestátnym terorom. Ono vyšpičkovanie do samej krajnosti sa niekomu môže javiť ako skutok ostentatívny/bezcieľny, lenže R.G. (rovnako ako Gaspar Noé) touto hyperbolizáciou vynáša svoje nespratné "prvorodeniatko" do úplne iných, málo objavovaných sfér výchovy/ovplyvňovania diváka a stvrdzuje tak obrovitú predispozíciu k neskoršej, (potencionálu plnej) tvorbe. Takéto hrotenie/preháňanie sa prejavuje predovšetkým forsírovaním explicitnosti, ktorá sa dotýka znehodnocovania/zneužívania ošemetných zákutí-teda homosexuality (svatba), vlastenectva (výkriky) či sexuálnej delikvencie (nespútané vyvádzanie s neplnoletými slečnami) za účelom neústupčivého odboja. Zjednodušene ide o násilné ublíženia na zdravý (bitky, útoky) alebo zaručené drancovanie nervov cez ponižujúce chovanie (vírivka, obchod) s tým, že adekvátna (!) motívacia k týmto extrémistickým činom nejestvuje a asociálnemu anarchizmu je dodávaná ešte istá, pre mnohých neprijateľná poetičnosť (pláž, rečnenie, svetlica). Bystrohlavý antagonizmus, ktorým R.G. stavia na pranier skazenosť našej spoločnosti a činí tak obzvlášt neprispôsobivou, no za to podmaňujúcou cestou._______Nemenej dôležitým článkom je grandiózne obsadenie ústrednej, nemálo zbesilej dvojice. Extraordinárny Vincent Cassel ako Patrick-živnostník poskytujúci poradenské služby a zamestnaním otrávený zošedivelý "brunet"/extrovert túžiaci po udávaní nemravnostných lekcií-po vzrušení. Šokézny Olivier Barthelemy ako Réne-okolím večne utláčaný a od malička šikanovaný hustovlasý "brunet"/introvert plný zlosti-zarmútenosti-zúfalosti, hľadajúc únikový koridor z mínového poľa-z útlaku._______Atmosferické a nervy drásajúce scény podfarbuje "na mieru ušitý" OST od ďalšieho legitímneho člena "Ed Bangerov"-SebastiANa. Bezuzdné klavírne melódie, ktoré obmieňajú gniavivé/napínavé, nadnášajúce/skľúčujúce tóny presne dokresľujú prebiehajúce šialenstvo, krivdu, vieru-nenávisť. Sebastianovi Akchotéovi sa fakt darí počastovať snímok "feelingom" priamej pálčivosti a puncom "neriedenej" osudovosti._______"Notre jour viendra" je perfídne parádnym pokochaním sa nad tvorcovským umom a smelosťou, má obdobnú drzosť/uletenosť ako Zombieho "Vyvrženci z pekla", na place pobehujú (post)tarantinovsky napísané charaktery a celok ovplýva zádúšivou katarziou. R.G. čo by syn oskarového Costy-Gavrasa jasne preukazuje, že jeho vplyv nekončí iba pri početnom produkovaní krátkometrážných formátov (zákázky od zvučných mien-Simian Mobile Disco, Justice, M.I.A., Dj Mehdi, Last Shadow Puppets, etc.) alebo pri jednom uspokojivo zostrihanom turné "A Cross the Universe", ale "vzburou ryšavých" prvotne siaha do výšin artového neba a váženého zenitu sa dúfam dotkne už čoskoro. () (menej) (viac)
Asi první film v životě, který neumím ohodnotit. Až příliš neuchopitelné, abstraktní, nepředvídatelné...a snad i díky tomu dobré. ()
Vzpoura zrzků zvaná Náš den přijde je naprosto geniální. Vincent Cassel tady vypadá jako dokonalý dvojník doktora House (ovšem tady je totální psychouš), Olivier Barthelemy předvádí úžasného maniaka s kuší a celá tahle jízda je neuvěřitelná od začátku až do konce. Režisér Romain Gavras pravděpodobně nemá rád lidi. Ale co, tohle bylo tak zrůdně krásné. A trochu osobní. ()
Psychologická,xenofóbní,anarchistická jízda plná hněvu a nenávisti.Rudé palice na cestě do "země snů" Irska.Nevím co k tomu víc napsat.To se musí vidět. ()
Reklama