Réžia:
James WanScenár:
Leigh WhannellHudba:
Joseph BisharaHrajú:
Patrick Wilson, Rose Byrne, Ty Simpkins, Johnny Yong Bosch, Lin Shaye, Leigh Whannell, Barbara Hershey, Joseph Bishara, Jeannette Sousa, Ruben Pla (viac)Obsahy(3)
Když se rodina přestěhuje do nového domu, začnou se dít podivné věci. Zjevují se zde děsivé postavy a je slyšet šepot. Situace vygraduje ve chvíli, kdy se jeden ze synů neprobudí. Lékaři příčinu jeho kómatu nedokážou vysvětlit... (TV Prima)
Recenzie (1 348)
Nač ten povyk. Horor, který dokáže sem tam chytit za svěrač, ale jinak je až příliš nudný, často připomíná takový ten laciný videoklip, no a namísto strašáků předvádí spíše trapáky (pan blackmetalák, čertovský ještěrčák, vysmátá rodinka... jediná dobrá byla záhrobní babizna). Face-your-fears závěr to všechno jen a jen podrthnul. Takže mě to nijak nevzalo, level děsivosti zůstal daleko pod očekávanou hodnotou, škoda. ()
Ano... i já se musím přidat k nadšené=vystrašené většině. Tohle je pravý horor v pravém slova smyslu. Svojí atmosférou se vrací ještě do černobílých dob filmu, aby nás vyděsil k smrti. A daří se mu to od první minuty, do poslední minuty. Osobně musím za sebe napsat, že jsem se nikdy u hororu takhle nebál!! Možná v dětství u Čelistí v kině, jako malý kluk. Ale to bylo spíš trauma. Něco jsem již v životě viděl a zažil, aby mě nějaký horor vystrašil. Ovšem tomuhle se to docela povedlo. Osobně když to teď po filmu píšu, tak sice nejsem vyděšený, spíš jsem dostal na konci záchvat smíchu z toho, jak si se mnou film pohrál a jaká to byla jízda (prostě nával adrenalinu), ale jsem spocený jak čuně, pc hučí nějak moc nahlas a poskakující laboratorní potkan v kleci za zády mě docela slušně znejisťuje ... :-)) Ale k filmu. Jako film, to není kdo ví co. Děj špatný, herecké výkony nic moc. Ale efekt, který film vyvolává je ve svém subžánru (duchařiny - dejme tomu) na samém vrcholu. Je to jako "kung-fu film" se špatným dějem, špatnými herci, ale špičkovou choreopgrafií soubojů. Takže pokud se tady zaměříme pouze na scény, které děsí diváka, je to absolutní VRCHOL hrůzy!!!! Právě že film překračuje/nedodržuje "pravidla" hry a sází na nás šílené scény neplánovaně, nečekaně a v šílené intenzitě. Za celý film si člověk nemá skoro vůbec kdy odpočnout a vydechnout. Tlak na diváka je co nejintenzivnější hned od startu a pořád zesiluje. Pokud to mám hodnotit jako film, je to 3/5, pokud ale horor-duchařina, je to plný počet bez mrknutí oka. A já hodnotím vždy v rámci žánru. Takže pro mě osobně - nejstrašidelnější film všech dob (zatím ...). ()
"Spatřil jsem budoucnost filmového horroru a její jméno zní James Wan." No dobrá, Kingovou poupravenou hláškou jsem možná lehce přestřelil, ale když se podíváte na Wanovu filmografii, zjistíte, že tenhle mladík si svoje projekty vybírat umí. Pravděpodobně všechny svoje tvůrčí trumfy ještě nevyložil na stůl. Dokáže pracovat s minimálním budgetem, dokonce se zdá, že mu tohle "omezení" prospívá. Wan poprvé ve své krátké kariéře nespotřebuje kapku krve, místo toho se soustředí na budování děsivé atmosféry a to natolik intenzivní, že ke konci přestává být snesitelnou. Pravda, hodně si pomáhá infarktovými lekačkami, ale ty nejsou vůbec levné a fungují naprosto perfektně. V mnoha případech to dokonce hraničí se srdeční zástavou. Jinak herecky dobré, hudebně působivé, vizuálně fantastické. Po dlouhé době konečně vskutku strašidelná záležitost za 90%. ()
Malý chlapec, který v noci viděl něco hrozného a proto upadl do kómatu. Nebo že by v tom bylo něco jiného? A proč se tedy neprobouzí? A proč se v domě dějou všechny ty divné věci a dokonce klidně i za bílého dne? Hezký námět, hezká atmosféra, nutno koukat se za tmy a nejlépe o samotě. ()
James Wan má klíč od brány kultovních hororů. V roce 2010 bránu otevřel a filmovou pásku s Insidiousem zařadil mezi ostatní kultovky, které nebudou nikdy zaprášené (divácky vyhledávané). Důmyslná atmosféra je natolik pohlcující strachem, že nedýchám a nechám se unášet tísnivým napětím a dokonalým zvukem, který je prvotřídní. Wan je mistr atmosféry! Nechybí sebemenší chyba v první polovině snímku, který je strachem na úrovni španělských ďáblů REC. Jeden z nejlepších hororů desetiletí. Malé neinvestiční hororové dílo, které zasluhuje plné hodnocení. V nočních hodinách v perfektním zvuku.. brrr! ()
Wanův nejlepší film. Stejně neoriginální jako The Conjuring, ale chytilo mě to pořádně pod krkem. A to mám u hororů rád. ()
U hororů se sice můžou stát daleko horší věci, než že se vyvíjejí a končí přesně tak, jak člověk čeká, tady to ale maličko vadí. Wan zkrátka natočil další horor z řady se spoustou filtrů a lekaček. Přesto pěkný - na zabití času akorát. ()
Nízkorozpočtové paranormální jevy v barácích u diváků frčí, tak proč by si nemohl i Wan přihřát dolarovou polívčičku. A já mu to nejen kvůli fajn horroru Dead Silence moc přeji. Všechny propriety subžánru jsou na místě, včetně babyfonu, který se mi líbil v nejmenovaném díle španělské horrorové série Peliculas para no dormir. Ačkoliv první polovinu filmu to vypadá na obyčejnou light duchařinu, wanovsky úderných lekaček, nechutně rozšklebených ksichtů a trochu akce se přeci jen dočkáme. A není to vyčpělé, další bod pro Wana. Příjemná záležitost, už se těším na druhou projekci s českými titulky. ()
Kvalita strašení v první půlce filmu je na téměř čistých pět hvězdiček! (A to je tak jediná dobrá věc, kterou o Insidious můžu říct.) ()
Konečně po dlouhý době kvalitní dochařskej horor, kterej má pořádný koule a dokáže během 3/4 filmu vytvořit docela hutnou atmosféru, při který se člověk vyloženě nebojí, ale napnutí je docela silný a občas se zadaří i mírně vylekat osvědčenýma hororovýma trikama, což jsem docela kvitoval, nicméně pointa a hlavně nudný finále s absolutně se nehodícím démonem to zase trochu sráží k zemi, ale na to, že se jedná o americkou produkci, tak je to to nejlepší, co se dá za posledních pár let vidět. ()
V první polovině Wan dokazuje, že má řemeslo pevně v rukou a opravdu jsem nečekal, že si v mém věku ještě někdy užiju lekačky. Stále totiž tvrdím, že kdo ulítává na brakovém žánru a není náctiletý, tak je zřejmě naprostý magor. Insidious by v té záplavě sraček působil jako klenot žánru posledních let, pokud by ovšem nepřišla druhá polovina, která to neskutečně sráží. Nebudu tady jako někteří tvrdit, že astrální cestování bylo přímo k smíchu, ale nudilo mě neskutečně a film hodně ubral z tempa. To však nic nemění na tom, že Wan je v současnosti jediný zajímavý tvůrce hororů, jejichž systematické nakoukávání se mi tak stále zdá naprosto dementní a hlavně zbytečné. ()
No, občas do člověka vejde duch. Nebo z něj vyjde? Až budete duchy zkoumat na vlastní smysly, nezapomeňte přitom na plynovou masku. Ze začátku standardní, ale fungující duchařina, ale jak se objevila zmíněná proprieta a krotitelé, nějak to ztratilo na vážnosti. ()
Nedávno jsem sjížděla první tři díly Paranormal Activity a byla jsem trochu zklamaná z toho, co si asi tvůrci myslí o inteligenci diváků a jakým scénářem a jakými lekacími tríčky je hodlají mordovat hrůzou. V několika komentářích u těch filmů jsem četla doporučení na Insidious, že to je úplně jiná liga. Těšila jsem se na parádní zážiteček, připravila si noc, prázdný byt, unavené tělo, rozjitřenou psychiku. No, jinou ligu jsem tedy dostala. Ale asi tak o tisíc procent horší. Až ve srovnání s tímto filmem dokážu docenit, jak je série Paranormal Activity stylově čistá. Sice někdo může argumentovat tím, že největšími esy v rukávech tvůrců PA jsou houpající se lustry a otevírající se skříňky v kuchyni, ale v rámci nastaveného stylu a žánru všechno sedí a díky principu found footage se dočkáme i pár docela chytrých vychytávek, díky periodickému opakování stejných záběru se nastolí skvělý rytmus, vynikne gradace, a tak dále. No. A oproti tomu Insidious je ostudně nekonzistentní snad po všech stránkách, které jsem schopna vnímat. Přepálená děsivá hudba v "bojících" momentech mě zbavuje jakéhokoliv strachu. Styl kamerového snímání se mění snad s každým obrazem a velmi to ruší pozornost (nejprve jakože roztěkaný styl ruční kamery, potom dlouhé komponované záběry, stejné záběry na dům zvenčí, které jako by vypadly ze sitcomu typu Krok za krokem, ...) Strašně divně působí scéna z nemocnice. Je takovým způsobem nasvícená a stylizovaná, že jsem si prvně myslela, že si otec ve chvíli, kdy nemůže syna probudit, představuje, co se asi bude dít potom, a že až scéna z nemocnice skončí, film se vrátí k otci v dětském pokoji a děj bude pokračovat snahou probudit synátora. Děsivé momenty a strašící strategie jsou taky každý pes jiná ves a ve výsledku působí velmi nepravděpodobně a tudíž neděsivě. Například když matka odhrne přikrývku a najde na synově prostěradle otisk krvavé ruky, chtělo se mi křičet, že to si ze mě snad dělají prdel. A mělo být hůř. Mezi astrálními katastrofami se řeší partnerská nedůvěra až krize, alarm a dveře se spouší a otvírají, aniž by se někdo vyděsil, staří metaláci se prochází po balkóně, pak tam pobíhají děti, a dál je to ještě horší a absurdnějí, ale už to nebudu říkat, páč to zavání spoilerem. Všechno je to nějaké podivně vypointované a hlavně každá věc působí, jako by byla z jiného filmu a všechny dohromady nefungují ani náhodou. ()
Volbu tvůrců použít digitální kameru (Red One, jíž proslavilo režisérské průkopnické duo Neveldine, Taylor) kvituji a považuji ji za chytrý krok, jenž zásadně proměňuje styl celého filmu a ozvláštňuje ho na několika úrovních. Dominantní hra světel, stínů, odrazů, mnoha detailů a rychlých střihů, která diváka téměř neustále drží v napětí. Jednotlivé žánrové přechody, především Joshův trip pro syna a hluchý úvod už trochu skřípají, ale celkově se jedná o povedený hororový kousek, za který se Wan rozhodně stydět nemusí. ()
První půlka neměla daleko do nudnosti PARANORMAL ACTIVITY, ale v druhé to chytlo to správné tempo. Závěr mě zase trochu zklamal, nicméně pro fandy duchařin povinnost. ()
Insidious mě překvapil, jak dlouho nechá diváka napjatého, kdy už to začne. Úvodní titulky naznačují, že půjde o horor, ale najednou režisér jakoby nic sjede do dramatu. Jenže postupně se na plátně obejvují lekačky, atmosféra začíná pozvolna houstnout a film se s příchodem "profesionálů" pořádně rozjede. Pak je to klasická žánrovka ozvláštněná cestováním mezi dimenzemi s ne moc strašidelným hlavním "záporákem", ale toho zastupují jiní (rodinka na sedačce či stará paní). Samotný konec se mi moc líbil a rozsekl celkové hodnocení, které se je tak mezi 3/4*, směrem nahoru. ()
Ze začátku to vypadá na docela slabotu. Příběh o domě, ve kterým straší, dokáže vymyslet každej debil. Pak se to trochu zamotá a začne se to konečně ubírat správným směrem. Jenže ke konci už plýny zas můžete odložit a vypadá to na průšvih. Ale není... ()
„Minulou noc jsem viděl, jak spím. Pak jsem odletěl..“ To není úryvek z deníku mladého táborníka, co našel při stezce odvahy políčko s lysohlávkami - to se jen pan Wan rozhodl poškádlit diváckou hercnu svou astrální cestovkou.. V první půli neomylně tlačí svůj dvoukolák duchařského napětí po vyšlapané žánrové cestě, aby v té druhé odvážně vjel do groteskního kabaretu s krotiteli duchů (nebo spíše image?) a mimotělních zážitků zahalených v kouři bizarnosti. Od dob nechápavého psychiatra Willise jeden z mála "Haunted house“ hororů, kdy si mráz párkrát zasprintoval po mých zádech a nuda se nepokoušela přetáhnout víčka přes oči jak autoplachtu a co je zvláštní, dokonce jsem si přecitlivěle přál, aby otec na konci vytrhl svého "toulavého" synka ze spárů Čertíka Bertíka. Ano, na gauč k psychiatrovi jsem se už objednal - mám sezení hned po panu Vittim.. ()
Viděl jsem hada chcát, koně blejt a žábu bušit pěstí do skály, ale tohle jsem ještě neviděl. Prostě občas se stane, že někdo zaspí a v tu ránu si to už kvaltuje rovnou k samotnému Princi lži do tenat. To beru. Naštěstí ale každý fakan, co takhle v duchu vandruje, má fotra, jenž to umí taky a tak už jen stačí přizvat bábu na saních, co rozkmitáním starejch cibulí uvede do spánku i diváky a ejhle, všechno jde do hajzlu. Vlastně pocaď dobrý. Lekačky a duchařina s vrzajícími dveřmi, divným chichotem v baráku a děsivou hudbou - to je moje. Ale od vandrování po dreamlandu a boji o synovu píchlou duši se pro mě stal filmu prakticky nekoukatelným. Nuda jak u videostopu i s onou strhující losovačkou o kuchyňskou váhu Zepter. Vážně zvažuji, jestli má cenu nudit se i u druhého dílu. ()
...veľmi very scary ( really huh ! ) skoro až strašidelne som sa bála...urobila som chybu a pozvala k sebe pár priateľov a F**king cam / R5 / BD rip sme zmákli hromadne. Teraz mám v byte pár ležiacich half / zombíkov s penou v ústach a otvorenými očami narazenými do stropu. Bolo to naozaj veľmi strašidelné. Veľmi som sa bála , to bola silná káva aj na ....mňa , ktorá si dá 2 kávy za 1 rok. Naozaj Ti odporúčam , ak máš kurz strachu úspešne za sebou. Ak ee - tak Ti odporúčam tiež , ale nevynechaj trenažér. Na Moje hodnotenie si nemusíš počkať ( čo iste ani neurobíš ) ale urćite to bude od odpadu až po 5. ( počkám na priaznivý vietor a podľa toho napnem plachty ) prípadne to ešte prehodnotím a zariadim podľa kolektívnej "body zmluvy ". Ale bolo to fuckt strašidelné. A TERAZ SERIÓZNE - WAN JE BOREC A NA FILM SI POČKÁM V UCHÁDZAJÚCEJ KVALITE - ORIENTAČNE PRIJATEĽNÝ JE MI LEN tombac review. Neviem ,či som to už spomínala , ale bolo to naozaj strašidelné a......áno už si spomínam - VEĽMI SOM SA BÁLA ...ŽE NESTIHNEM OBCHODNÉ 1nie. ()