Kamera:
Jan Martin KozelHudba:
Tatiana MikováHrajú:
Dan Přibáň, Jan Martin Kozel, Pavel Šimek, Klára Handrejchová, Aleš Jungbauer, David Novotný (rozprávač), Tomáš Šponar (rozprávač)VOD (4)
Obsahy(1)
Trabantem z Prahy do Kapského města. 2 válce, 2 takty, 2 trabanty, 20 000 kilometrů. Pouštěmi, horami, pískem i bahnem. Proč? Protože to prý nejde. Když se do Afriky chystali Hanzelka a Zikmund, řekli jim: "Jak chcete jet do Afriky, když jste tam ještě nebyli?" To nejde... Vždyť stačí vidět zprávy. Afrika je zlá... Máte na to jiný názor? Vždyť jste tam nikdy nebyli! Proto vznikl tenhle film. Chce ukázat Afriku, jak ji vidíte na vlastní oči, když se do ní ponoříte. Ukázat, jak vidí ona nás. Ukázat, co s vámi udělá. Trabantem napříč Afrikou je film o cestě. O cestě, kterou stojí za to podniknout, i když si na ní tolikrát opakujete, už nikdy víc, a když, tak, ne trabantem. Film o tom, co obnáší projet Černý kontinent ve stopách zapomenutých předchůdců Hanzelky a Zikmunda v jednom z nejprimitivnějších aut, jaká kdy byla vyrobena. Bez příkras, bez scénáře, bez doprovodného štábu v landroverech. Bez jistoty, že dojedeme. Jedenáct afrických států, Tunisko, Libye, Egypt, Súdán, Etiopie, Keňa, Tanzanie, Zambie, Botswana, Namibie a JAR. Afrika nás pohltila, sežvýkala a vyplivla. Ohromené, odrovnané, odhodlané se vrátit. Druhý díl plánované trilogie "Velké cesty malého auta - Trabantem po třech kontinentech" navazuje na úspěšné DVD "Trabantem Hedvábnou stezkou" z roku 2009. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (289)
Jedním slovem SMEKÁM před tou odvahou, odhodláním a bláznovstvím projet černý kontinent takovým střepem, jakým trabant bezesporu je. Ale pokud byste jeli takovým mercedesem 200, tak byste na něj sehnali díly snad po celé trase...přesvědčili se o tom i chlapci z Top Gearu....Jinak ,Reaspekt. ()
Jasně tahle parta má můj respekt a fandím jím za to jak se postavili k větě "to nejde". Nepochybuju ani na moment, že to muselo být úžasný dobrodružství plný silných zážitků i když já bych do tohohle nešel, protože by mě naprosto jebalo půlku tý cesty řešit z jakýho důvodu se zase trabant vysral, chápu že to přesně patřilo k tomu hlavnímu dodružství, ale pro mě by bylo spíš pět neděl v baloně nad Afrikou. Pokud bych měl hodnotit tu akci a účastníky akce, dávám pět hvězdiček a říkám, jste frajeři a inspirátoři, leč já jsem v pozici diváka chtíc nechtíc musím hodnotit to, co jsem viděl a upřimně říkám, že tohel měl být serál, každá země minimálně na jeden díl, protože takhle to bylo v duchu : tahle země fajn - tahle země nefajn - tady se nám vysral trabant - tady lidi dobrý, tady lidi špatný - zase se nám vysral trabant, zkrátka strašně zkatkovitý, to si podobný dobrodružství ani Afrika nezaslouží, bylo to tak zkratkovitý, že už se autoři ani nezmínili, proč se k nim nepřipojil kamarád, kterýmu umřel tatínek, nedělali titulky k cizí řeči, jako dobrodruzi výborný, jako filmaři - dokumentaristé průměrný, věřím, že knížka by mohla bejt za pět. ()
Dlouho se mi na cestopis nekoukalo tak hezky, jako tady na tenhle o dvou Trabantech, kteří si to prodrandily skrz na skrz Afrikou. Hrozně jsem to těm cestovatelům přál, ale přiznám se, že i záviděl. Ano, není to hezká vlastnost, ale když to přiznám, tak proč ne. Který člověk, který má rád cestování, by jim tak úžasný výlet nezáviděl. Musel být úžasný. Vždyť ta parta prakticky zastavila svůj život zde v Česku. Studenti přerušili školu, pracující odešli z práce...a to jenom proto, aby si splnili sen a zažili zážitky, které se nikdy a za nic nedokáží zaplatit. A co je na tom nejlepší, udělali to pro diváky zábavnou formou. Afrika je různorodá, ale pokaždé se najde nějaký smysl pro humor...ať už ze života nebo v rámci samotných lidí, kteří se zde zdáli neuvěřitelně v pohodě. Takový samozvaný král rastamanů v centrální Africe asi mluví za všechno. Nicméně mě i dost překvapil fakt, že se ve střední Africe nachází velké množství českých vesnic, na které Češi vydělali svými penězi. Člověk si uvědomí, že jsem tu smsku taky kolikrát poslal a skutečně to v té Africe má smysl. Vedle domovské vlajky tak vlaje i vlajka Česká...děti se něco naučí a život tam tak budou mít o něco lepší, než by měli normálně. Jsem rád, že to má smysl. Nejen tuto skutečnost mi tento dokument dal. Dokázal mi ukázat Afriku dneška, kolikrát i humornou formou a donutil mě přemýšlet o životě, o tom, že bych jednou za život takovou životní pouť taky rád udělal. ()
Taková cesta by bez pořádnýho zapálení pro věc nebyla absolutně možná. Já kluky osobně obdivuju, jak to všechno zvládali a myslím si, že za x let na to budou určitě s notnou dávkou nostalgie rádi vzpomínat. ()
Do kopce to nejede, z kopce to nebrzdí, občas se to spontánně rozsype a kdyby to v Etiopii zahnulo doleva, tak bych se konečně dozvěděl, zda je pravda, že se do trabanta vejdou všichni Somálci. Já se tedy hodně pobavil při sarkastických hláškách bláznů, kteří se svým šíleným pokusem vzepřeli tomu, že něco nejde a udělali to. Klobouček dolů a kdyby se při filmu víc věnovali splašeným koním pod bakelitovou kapotou, či boji s domorodou byrokracií, na úkor dokumentárně okoukané africké reality, tak bych s pátou hvězdou neváhal. Ale kdo by dokázal odolat pokušení, když se vedle něj promenáduje lev, když ho okrádá opice, když se koupe hroch nebo když ho očumuje velbloud? Já asi taky ne, ale ta skutečná síla je prostě v trabantech. ()
Dokumenty by měly být o zajímavých věcech a plné překvapení. Scénář napíše život, o režii se postará realita a herci jsou nahrazeni lidmi, kteří mají co říct nebo ukázat. Proto tady nehodnotím kvalitu kamery, ani hudbu. Přejet Afriku trabantem se mi jeví jako dobrý nápad. Partička odvážlivců je sympatická, pohodová a nechybí jí odhodlání předsevzetí splnit. Z filmu jde cítit dobrodružství a je vidět, že se naši cestovatelé nebáli poznávat. Mých 5* je za odvahu, trpělivost, pevné nervy (!!!!) a perfektní cestopis. Díky! ()
Moje první setkání s Danem Přibáňěm nastalo u jeho rozhovoru pro DVTV, kde mě překvapil svými smysluplnými a pohotovými reakcemi a vcelku rozumnými názory, rozhodl jsem se tedy prozkoumat jeho tvorbu. Hedvábnou stezku vynechávám a seznamuji se s Afrikou z pohledu z trabantu a jsem opět mile překvapen. V tomto barvitém cestopisu navštívíme pravděpodobně jedny z nejchudších koutů světa a jedním očkem mrkneme na život tamních domorodců, kteří jsou "sto let za opicema". Má to určitou poetiku, ale co oceňuji více, je vykreslení obtíží, které výpravu neustále potkávají. Dokolečka opravovat starou herku v nesnesitelných podmínkách, tak to klobouk dolů. Díky tomu se nám divákům daří cestu prožívat a doražení do cíle vnímat jako opravdové vítězství... 8/10 ()
Maličko hektický deník z cesty. Moc se tam toho člověk nedozví o Africe, spíš o "hrdinech". Ale protože nejsou tak nesnesitelní, jak jsem se bál, není to vyloženě špatně. 3 a 1/2 ()
Spíš než o dokument v pravém slova smyslu se jedná o hodně krátký sestřih z jedné neobyčejné dovolené. Pro zúčastněné se bezpochyby muselo jednat o úžasné dobrodružství plný zážitků a poučení, na diváka se jim to však příliš přenést nedaří. Jedním z důvodů je stopáž, druhým pravděpodobně malé zaujetí dobrodruhů. Dokumentární výstup je tu jen vedlejším produktem celé akce. Faktem je, že celému dobrodružství by více slušel seriálový formát, ve kterém bychom se mohli přinejmenším postupně seznámit s odlišnostmi jednotlivých afrických zemí a sledovat peripetie protagonistů. Trabantem napříč Afrikou není ve své podstatě špatný snímek, dokáže zaujmout a na počátku hýří energií. Je však málo souvislý a je z něj jasně patrné, že spoustu zajímavých situací nám zůstalo skryto. ()
2. prírastok do kultu trabantích dobrodružstiev a zároveň diel, ktorým sa vlastne autor naozaj preslávil. Celovečerné, 96 minútové spracovanie robí výstavbu dokumentu nedokumentovým, skratkovytím pokusom o cestopis. Ale je to natočené lepšie, než cesta z Hedvábnej stezky, a samotný fakt, že sa Dan Přibáň neuspokojil s jedným dobrodružstvom, a zvýšil dialku i riziko, je chválihodné a obdivuhodné. Teraz, keď už vieme, že sa nakoniec vybrali aj do Južnej Ameriky, robí tento film ešte inšpiratívnejším v zmysle toho, že možné je všetko, len treba chcieť. 80% | HD, THX, CZ | ()
Dokumentárny cestopis so všetkým, čo k tomu patrí. Veľmi zaujímavé, vtipné, poučné, jednoducho o level vyššie než amatérsky predchodca. Len tak ďalej, mám taký dojem, že trabanty nepovedali posledné slovo. 85%. ()
Nejvíc za toho hocha z Namibie, co tak hezky vzpomínal na český holky :D ()
Neuvěřitelné se stalo skutkem, s odpovědností mohu říci, že taková odvaha se dnes již málo vidí, prožít si špetku dobrodružství v jedenadvacátém století jako doktor Emil Holub. Může být něco krásnějšího? Tak je to víc, než překvapující, splnit si velkolepý sen v bakelitové legendě z NDR. Riskli to a teď na to můžou vzpomínat celý život. Takový film dokáže být nejen zdrojem inspirace, ale i lákadlem pro odhodlané cestovatele s toulavou krví. Upřímný dík vzdávám oběma posádkám trabantů za vzrušující zážitek z tohoto jedinečného kontinentu, který navzdory nelehkým podmínkám projeli s humorem. ()
Výborný cestopis, který našince potěší svojí proveniencí. Záživnost pak spočívá nejen v samotné cestě po Africe, ale také ve skvělém komentáři hlavních protagonistů. Velikým lákadlem ovšem je vozidlo Trabant, od kterého by asi málokdo čekal obdobnou cestu. Nezbývá než před hrdiny tohoto dokumentu smeknout pro jejich odvahu, dobrodružnou povahu a jejich počin. ()
Velice zajímavý dokument o jedné velké pouti napříč Afrikou. Kamera a hudba stojí určitě za to a celkové kouzlo dokumentu je taky velice silné. Přestože je to určitě povedený dokument a podobnou pouť by chtěl podniknout kde kdo, tak to na úplný vrchol nevidím, zas až tak mě to nezaujalo. Ale klobouk dolů před hlavními aktéry. ()
Co se týče dokumentaristické hodnoty, tak nejdůležitějším poselstvím filmu je, že trabantem bych necestoval ani na výroční slavnost facky Heleny Růžičkové v Hošticích, až tak rozkřáple na mě ty stroje působily. Koncept je hodně zkratkovitý a občas nedotažený, ale co si budeme nalhávat, kouká se na to zkrátka parádně, cestovatelské nadšení všech aktérů je nakažlivé, jejich přisprostlá a ironická hodnocení africké kultury a nátury zcela souzní i s mými názory a všemu nasazuje korunu týpek Jason, bývalý student v ČR, kterému se ve společnosti těch ošklivých goril upřímně stýská po nádherných českých holkách. Sám bych do něčeho podobného klidně šel, ale pouze s autem, které vydrží alespoň dvě zatáčky bez závady, a s trasou daleko mimo arabské země, kde se nesmí pít alkohol.... 80% ()
Smekám před odvahou vydat se v těchto duroplastových ,,rozzuřených vysavačích'' napříč Afrikou. To je cesta spíše pro Defíka nabo Landcruisera... Občas to bylo zajímavé, udivilo mne, že jsou oblasti, kde prostě benzín neseženete, protože se tam jezdí jen na naftu. Chvilkama mi to ale celé přišlo jako reklama na Člověka v tísni a bohužel (a můžou si za to právem samy) mám poslední dva roky na ziskovky alergii. Jinak neškodí vidět v jakém stavu Afrika je i desitky let po poválečných dekolonizacích a leckde se toho fakt moc nezměnilo snad je trochu ubylo lidožroutů... Jinak k tomu Člověku v tísni. Nic proti ať tam pomáhá. Tam to má smysl. Jen mi to trochu kontrastuje s takovou tou předstíranou nezávislostí Afričanů a touze oprostit se od vazeb na bílého muže. Oni prostě na nás závislí budou pořád, protože se sami o sebe neumí postarat. Tak to prostě je. Tři spálené brzdové destičky. * * * ()
A jsme zase u těch kulí, že jo... Já netvrdím, že kdo neproprdí trabantem Afriku, nedojde v životě štěstí. Šťastný nikdy nebude ten, kdo si nesplní sen. A právě k tomu je zapotřebí mít kule, protože to už tak bývá, že sny bývají nereálné a heslo kazisvětů "to nejde" tak semlelo už mnoho snílků. Taky netvrdím, že tenhle dokument je nejlepší, jaký jsem kdy viděl. Není. Jenže já zaprvé moc dobře vím, že předat posluchačům a divákům autentičnost v poměru 20000km ku 96ti minutám dost dobře nejde, a zadruhé beru tuhle podívanou především jako další z mnoha motivací do příštích cest. ()
Češi na cestách! Kvalitativně na úrovni cestopisů točených na Západě. Ale je tu jedna přidaná hodnota (vlastně dvě) - dva kanárkové trabanty, které se hrdinně prodírají africkým blátem, pískem, pralesy i horami. Češi milují takhle přepálené, "hloupé" nápady a tohle je toho ten nejhezčí důkaz. Přidejte k tomu zlaté české ručičky (které izolepou zalepí trábiho plastovou karosérii a ručně rozeberou jednoduchý motůrek) a tvrdohlavost týmu v čele s Danem Přibáněm, který prostě ty plastové rakve na kolech dostanou až na nejjižnější cíp afrického kontinentu. Na tohle je radost koukat, úplně cítíte to dobrodružství. Navíc vidíte místa, kam se běžně tvůrci cestopisů nepodívají. Velký palec nahoru. ()
Po filmařské stránce mnohem propracovanější počin než Hedvábná stezka. Tady už se rozhodně dá hovořit o dokumentu. Dokonce velmi dobrém. Vlastně ani nemám, co bych vytknul. Dokument je extrémně zajímavý. Přibáň a spol jsou hrozní sympaťáci a moc jsem jim přál, aby znovu pokořili slova, že to nejde. Cestu jim naplánoval sám život. Po cestě potkávají hrozně zajímavé lidi, a dokonce naráží několikrát na českou stopu. Nepotkávají je samozřejmě pouze příjemné zážitky. Písek střídá bahno, bahno střídají extrémně vysoké teploty. Cesta místy vypadá takřka nesjízdně. Trabanty je třeba na každém kroku opravovat. Trabanty však pohání obrovské odhodlání zúčastněných. Když zrovna trabant neodmítá spolupracovat, tak se najde nálada na vtípkování. Na podobnou cestu bych nejspíš nenašel odvahu a všechny zúčastněné moc obdivuji. Ke všemu je tento dokument silně motivační. Už se nemohu dočkat až se mi dostane pod ruce poslední díl trilogie. Věřím, že se bude opět na co koukat. ()
Reklama