Réžia:
Pedro AlmodóvarScenár:
Pedro AlmodóvarKamera:
José Luis AlcaineHudba:
Alberto IglesiasHrajú:
Antonio Banderas, Elena Anaya, Marisa Paredes, Blanca Suárez, Jan Cornet, Roberto Álamo, Fernando Cayo, Bárbara Lennie, Eduard Fernández, José Luis Gómez (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Dvanáct let po smrti manželky, jež zahynula v explodujícím autě, se renomovanému plastickému chirurgovi Robertu Ledgardovi (Antonio Banderas) podařilo vyvinout odolný typ kůže, který by byl býval jeho milovanou zachránil. Šarmantní muž posedlý ideou, jež sahá za hranice bioetiky, se nenechá spoutat skrupulemi ani v okamžiku, kdy se rozhodne svůj vynález testovat. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (662)
Tohle uz byla ale totatlni silenost. ()
ocenenia : BAFTA 2011 - Najlepší cudzojazyčný film ()
...a bůh stvořil ženu. Úchylná zábavnost tohoto thrilleru s hororovými prvky se vstřícně naladěnému divákovi vyjeví až zpětně. ()
Ó jak já miluju ty ujetý filmy. ()
Bezedné opájení se barvami, hudbou a více či méně zvrhlými nápady plastického chirurga v podání zvlášť démonického Antonia Banderase. Pedro je v plné formě. P.S: Začíná se mi líbit způsob, jakým Elena Anaya poctivě přistupuje ke své profesi - druhý film, který s ní vidím, a pořád je bez oblečení...:) ()
Ze začátku jsem se skoro bála, že nepůjde o starého dobrého Almodóvara a že si odpustí genderové scény a transexualitu. Nezklamal a dobře udělal. To, že vás jeho snímky nutí k tomu, že u závěrečných titulek sedíte a přemýšlíte, zda to, co jste viděli, je normální, je normální. Jaj, to byla věta. Básník tím chtěl říct, že jako jeden z mála zabředává do takových psychopatických stránek člověka, že rozbor je čistě subjektivní a interpretace má dlouhou škálu. A to je ten důvod, proč já mu holduji. Kůže je pro tento rok, už to tak vypadá, jedno z těch lepších dramat, a já doufám, že Banderas si za svou roli zaslouží alespoň nominaci, neb tohle byl výkon hodný mistra. Mimochodem, je myslím jedno, zda je tohle vykradačka, o námět tu jde až v poslední řadě. Za to o režisérské umění (kdy takový námět dokáže Pedro dokonale předat divákům ve směsici artu spolu s exploitation) tu jde v první řadě, to už je jiný kafe. No a nakonec postřeh, za který jsem na sebe pyšná: kam čert nemůže nastrčit Penelope Cruz, tam nastrčí alespoň Veru Cruz - dobře ty! ()
Přišlo mi, že si režisér mohl dát trochu víc práce s "dotažením" pointy. Zakončit film větou: "já jsem XYZ" a típnout tak slibně se vyvíjející setkání po letech, mě trochu zklamalo, resp. emočně neuspokojilo. Jinak... vidět dva mé miláčky (Antonio a Elena) pohromadě - no, co víc už si safra může estét jako já přát? ()
S tímto posledním Almodóvarovým filmem jsem byl spokojen, i když se mi v předchozích dílech zdálo, že se pomaličku zhoršuje a upadá. Jak je u něho zvykem, tak je stále námětově dost "úchylný" (myslím to pozitivně) a tento film není vyjímkou. Výsledný dojem je nadprůměrný, i když rozjezd to mělo docela dlouhý. Scénář je však dobře napsaný a udržuje příběh v napětí až do konce. Banderas svou roli zvládnul dobře, ale nijak zvlášť nevyčnívá, což je docela fajn. U tohoto filmu bych zkritizoval snad jen občasný špatný střih a trochu mi tam byla nepříjemná Almodóvarova perfekcionalita ve výpravě, která chvílemi výtvářela dojem nepřirozenosti až sterility. Rozhodně minimálně 4hvězdy si zaslouží. ()
Dva španělské filmy v jednom dni, a oba dva jsou si kupodivu docela podobné. Společně s La Cara Oculta, ani o tomto filmu jsem před projekcí nevěděl vůbec nic, takže hodnotím bez jakéhokoli zkreslení očekáváním. „The Skin I Live In“ i „La Cara Oculta“ se tváří spíše jako horor, což rozhodně nejsou, v obou filmech převládají nepovedené herecké výkony (v tomto ještě trochu víc), a u obou filmů stojí doopravdy za sledování až závěrečná třetina snímku, zbytek je prostě a jednoduše odpad. Zatímco v prvním zmiňovaném se jedná o nezáživnou romantickou břečku, tady je to zvláštní, těžce stravitelná všehochuť, kterou jsem upřímně naprosto nechápal, a ani jsem se o to příliš nesnažil. Přišlo mi to úplně bez jakéhokoli promyšleného děje, jen takové výstřely do prázdna, které ani samy o sobě za moc nestály. Chápu, že to zřejmě měl být jakože „art“, ovšem na těchto filmařských pokusech opravdu nic uměleckého nebylo, nemluvě o vážně špatných a přehrávajících hercích, v čele se staříkem Banderasem. Dalo mi to dost námahy, abych tento nechutný (po všech směrech) film dokoukal, a i když mě samozřejmě překvapila ta hlavní pointa (která mohla být podle zdejších komentátorů navíc vykradena z o rok staršího Victim), přesto jde podle mého názoru o skutečně nepovedený thriller, a rozhodně tento snímek doporučit nemůžu. 2* ()
Solidní psychárna. Je příjemné vidět Banderase, jak zase hraje v mateřštině u Almódovara kvalitní role. Komplikované vztahy mezi postavami nedávají šanci s někým výrazně sympatizovat nebo ho nesnášet. Čekal jsem randění v butiku, ale konec mě vážně překvapil, Almódovar jako vždy mistr vyprávěcích triků. ()
Film mě byl opět doporučen , jinak by mě už svým názvem naprosto minul. Zajímavý, ale děsně nudný,úchylný. Psychicky bych to nedal, i když bych z chlapa udělal krásnou ženu, nemohl bych s ní šukat, stále bych měl pocit, že šukám chlapa. ()
Od tý doby, co jsem včera přišla z kina, jsem si už asi desetkrát pustila trailer ke Kůži. Neustále musim nad tim filmem přemejšlet, přečetla jsem si všechny komentáře, co tu jsou a ptám se sama sebe: Jsem divná, že se mi film tolik líbil? Jsem snad blázen stejně jako Almodóvar? Jenže pak si uvědomím, že to rozhodně neni stejnej pocit, jako když vyjdete z kina a jste z nějakýho filmu nadšený, hrozně se vám líbil. Já jsem samozřejmě taky byla šokovaná, zhnusená a pokaždý, když se podívám na trailer, je mi víc a víc špatně. Na druhou stranu mě ale fakt hodně dlouho žádnej film tak nezaujal. Ale vezměme to od začátku. Nejdřív mě zaujaly plakáty, který visely ve Varech. Ten hlavní plakát je prostě super, dokonalost sama (ale na zdi bych ho fakt mít nemohla! Asi bych neusnula...). Ve Varech jsem se nakonec na film nedostala a až teď, na konci září, jsem nakonec měla možnost ho vidět ve Světozoru. Seděli jsme s kamarádem v úplně prázdnym sále a já jsem na začátku byla naštvaná, že jsem na film šla. Abych to vysvětlila: řekla jsem si, že si o ději a zápletce nebudu NIC zjišťovat. Věděla jsem pouze čtyři věci: 1. Má to skvělej plakát. 2. Hraje tam Banderas. 3. Hlavní téma je asi kůže. 4. Režíruje to Almodóvar, kterýho nějak extra nemusim. Proč jsem teda byla naštvaná? První půl hodinu jsem asbolutně nechápala, o co tam jde. Proč sakra Banderas vyrábí umělou kůži? Proč pozoruje nějakou ženskou v pokoji, která všem, kteří jí vidí, někoho připomíná? O čem ten film, sakra, je? Atd... Teď upřímně můžu říct, že to, že jsem si o ději NIC nezjišťovala, je naprosto to nejlepší, co jsem mohla udělat (a zřejmě to i ovlivnilo moje hodnocení). Jakmile si něco zjistíte, tak to pro vás nebude překvapením. Jak jsem zjistila, hodně lidem se nelíbila ta retrospektivní skládačka, kterou z děje Almodóvar udělal. Mně to naopak vyhovovalo, nedokážu si představit, že by to mohlo bejt líp poskládaný, takhle udržel napětí pěkně dlouho. Jasně, v tom filmu je hodně nepochopitelnejch věcí. Jenže tady se musí přistoupit na hru, že to je pravda, že by se to mohlo stát a ostatní věci radši neřešit... **** SPOILER ***** Přeměně v ženu je věnovaná ve filmu docela velká část (uf... ty "roztahováky" apod.), což dodává ještě bizarnější atmosféru. Banderas naprosto úžasnej, za tenhle výkon by si zasloužil Oscara. Hrál tu roli s ledovým klidem, není z něj udělanej nějakej slizkej pošahanej doktor, spíš naopak. A možná že to je ten důvod dokonalisti filmu, vše je tam v podstatě předkládaný s naprosto samozřejmostí, s ledovym klidem. A k tomu naprosto perfektní a úžasná hudba! Já normálně tenhle typ filmů nemusim, třeba Mechanickej pomeranč mi přišel chvílema až moc nechutnej. Jo, Kůže, kterou nosím je úchylnej film, 100% se vymyká normálnímu mýšlení, ale mě prostě úplně dostal a nedokážu přemejšlet nad něčim jinym. Mám chuť si film pustit znovu a sledovat zejména první třetinu, sledovat jak se chová ta žena (dívka), která je vlastně muž, znovu pozorovat vztah mezi ní a Banderasem, všechny ty detaily, který mi byly jedno, protože jsem nevěděla, co z toho vzejde. Uf... takovejhle film jsem prostě a jednoduše neviděla hodně dlouho. P.S.: Kůži, kterou nosím taky často kritici vyčítaj počet sexuálních scén, který jsou často dost nechutný. Hmmm, jo, je jich tam fakt dost (zvlášť to znásilnění Tygrem je docela nechutný), jenže myslim, že bez toho by ten film nebyl tak působivej, jak je. Ale rozumim tomu, že na některý lidi to je už moc. Na mě by to asi v jinym filmu taky bylo, ale sem mi to tak nějak sedí. Ovšem bez hlášky "Tygr mě zničil" bych se asi taky obešla. () (menej) (viac)
správně almodovarovsky úchylné,precizně zrežírované a suveréně zahrané.V určitých momentech filmu jsem jen nevěřícné zíral...80% ()
Asi tomu Almodovarovi v zivote nepridem na chut. A tento film to len potvrdzuje. Jo, som artofa hnedopich, ale to este neznamena, ze automaticky sezerem kazdy artovo sa tvariaci film. Toto nie je art, toto sa len tvari ako art. Dopredu vystupuju Almodovarove uchylky - odhodit zabrany, sam totiz holduje zbuznelej homoromantike. Ucast Antonia Banderasa vo filme mam na haku /otvorene toho herca nemam rad/ a vo filme vladla pre mna tak priserna nuda, ze som sa musel premahat, aby som to pozeral dalej. 5 % ()
Tí Španieli vedia byť,ale riadne skazení a úchylní.Využiť svoje schopnosti a zručnosti k naplneniu svojej pomsty BANDERAS priviedol až k absolútne ženskej dokonalosti.Snímok,ktorý začína rozprávať svoj príbeh akoby od konca,ale pekne pomaly,aby v nás nevzbudil žiadne podozrenie..Neskôr odkryje všetky karty,spraví si nábeh na pointu veci,eso na Vás vytasí až v poslednej tretine a Vám to razom docvakne.V takto silnú pointu som nedúfala ani vo svojich najtajnejších túžbach (v dnešnom konkurenčnom svete plnom klišé point to dobre padne).Pozrite si moderného Frankensteina v ženskej koži a budete sa mať radi vo svojej koži.BRAVO BRAVISSIMO. ()
Moje první setkání s Almodovarem nedopadlo zrovna špatně, ale ani bůhvíjak dobře. Tenhle dost úchylný námět jsem už jednou viděl v o rok starším americkém filmu Vicitm a popravdě se mi líbil víc, než tohle. Tam se šlo rovnou na věc, žádné zbytečné odbočky do prázdna, žádná vata, rovnou příběh se vším, co potřebuje ke svému fungování. U Kůže, kterou nosím trvá strašně dlouho, než dojde k tomu hlavnímu. Já to chápu, Almodovar chtěl v první polovině vzbudit dojem, že sledujeme drama s trochu ujetým námětem, ale jinak je vše ok - a pak v druhé polovině přijde šokující odhalení. Ano, v tomhle případě je ten scénář dobře vystavený. Ale když se nad tím člověk ohlédne zpátky - jakou funkci v tom filmu měl Robertův bratr? Kdyby se celá sekvence s ním vystřihla, divák o nic nepřijde a rovnou by to bylo o 20 minut kratší. Navíc jak v první, tak v druhé půlce jsou scény se zbytečně dlouhým tempem, jejichž jediná funkce je natáhnout film na 2 hodiny, ačkoli by to v pohodě mohlo mít hodinu a půl, možná i míň. Ale to by to pak nebylo žádné "velké umění", že... Zbytečně moc tam je i sexuálních scén, ale jestli se v tom Almodovar vyžívá nemůžu po jednom filmu říct. I tak to ale má většinu času solidní atmosféru, onen zvrat skutečně překvapí, filmařská stránka je dobrá a zvrhlé to je teda dost. Akorát v té nejsilnější části (SPOILER psychické proměně KONEC SPOILERU) je to neskutečně rychle odbyté (což mě přivádí k tomu, že se na té psychologii ještě dalo zamakat), podruhé už bych se na to asi nepodíval a nějakou myšlenku to nepředá. Žádnou myšlenku sice nepředal ani Victim (ačkoli... dalo by se o tom polemizovat), ale funguje líp po stránce atmosféry, příběhu, psychologie, je bez vaty a neměl si potřebu hrát na něco víc. Silné 3* ()
Ďalší skvelý kúsok od Pedra Almodóvara. Zaujal ma už samotný popis k filmu, a pri predstave, že sa do toho pustil Almodóvar, som bol ešte viac zvedavý na kompletné spracovanie. Opäť nesklamalo výborné zasadenie retrospektívy opäť vykreslili čo predchádzalo k tomu všetkému čo sa dialo akoby v prítomnosti. Spočiatku príbeh pôsobil dosť tajomne, ale časom sa všetko pekne odkrylo a pekne to do seba zapadalo. Antonio Banderas zvládol aj túto rolu znamenito, a popri ňom pekne zažiarila aj Elena Anaya. Jedna z tých lepších mysterióznych drám, ktoré som mal možnosť vidieť, aj keď samotný príbeh bol mierne zvrátený (čo mi však v tomto prípade vôbec neprekážalo). Čo sa týka toho konca, mohlo to byť ešte trošku dlhšie - zaujímalo by ma ako sa to vyvíjalo ďalej, ale také sú už Almodóvarove závery (treba si zvykať). ()
Solídny thriller o úchylovi, ktorého Banderas zvládol s bravúrou. ()
Zajímavý pokus, který skončil tak, jak jsem zrovna nechtěl - z tohoto by se jednoznačně dalo vyždímat daleko více. Vědecké zaměření Banderasovy postavy přitahuje zájem diváka, nechronologické vyprávění zase udržuje ve střehu. Zhruba v půlce filmu přijde lehký zvrat, po kterém však začne všechno plynout podle jasného scénáře, překvapení se vytratí, s tím i zajímavé téma genetických pokusů s augmentací lidské kůže, aby film skončil ve chvíli, kdy zase začal být zajímavější. Sledovat znovuzačlenění do společnosti je daleko lákavější námět než události druhé poloviny filmu. ()
La Piel Que Habito je pro mě opravdu spekulativní záležitostí. Almódovar má tu schopnost ve mně vyvolávat pocity, které neznám. Nikdy nevím, co v danou chvíli cítit, jestli ho brát vážně, smát se, být zhnusená nebo plakat. Každých pět minut jsem se při tomto snímku cítila jinak. První polovina pro mě byla opravdu znepokojivá, nelíbil se mi způsob vyprávění, ztrácela jsem se v ději a nechápavě zírala. Když přišly na řadu flashbacky, moje nálada a dojem se rapidně zvýšily. Od té doby už jsem ze snímku měla lepší pocit, avšak negativní momenty se občas někdy objevily, protože mi ten děj zkrátka trochu neseděl a dalo mi práci přeorientovat se na fakt, že tohle je prostě pure sci-fi. I přes malá nedorozumění, překážky a jazykové bariéry mezi mnou a režisérem byl můj výsledný dojem nakonec spíše pozitivní. Přesto bych to asi nedoporučila každému, protože masové publikum by k této artové záležitosti bylo nejspíš nevděčné. ()
Reklama