Réžia:
Roman PolańskiKamera:
Paweł EdelmanHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Jodie Foster, Kate Winslet, Christoph Waltz, John C. Reilly, Elvis Polanski, Joseph Rezwin, Tanya Lopert, Julie AdamsVOD (2)
Obsahy(2)
Rvačka dvou dětí na hřišti. Nateklé rty, vyražené zuby... Rodiče „oběti“ pozvali na návštěvu rodiče „útočníka“, aby vyplnili pojistnou událost a vše v klidu vyřešili. Přátelské žertíky zprvu vysoce civilizovaných lidí se postupně mění v masakr, kterému nikdo z nich neunikne. Příběh odhaluje to, co je politicky korektní, a ukazuje, že pod pozlátkem je mnoho krutosti. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (888)
Někdo to tu už psal...Kdo se bojí Virginie Woolfové v moderním pojetí, jenže zmiňovaná hra má pointu, na které to celé stojí. Tohle je jen ukázka proměny 4 lidí za jednu hodinu a jednu lahev whiskey. Nepřišlo mi to ani moc zábavné, dialogy jsou stále o tomtéž a uvěřitelnost taky není závratná. Nejlepší na filmu jsou tedy herci, což je u konverzačního filmu velké zklamání. Slabých 50 % ()
Věděl jsem, že se to bude celé odehrávat na jednom place. Nevěděl jsem, že to celé odtáhnou jen čtyři lidi. Nečekal, že to bude mít spád a že nebude o překvapení nouze. Vytáhnout ze 4 lidí všechny možné pocity od radosti až po totální výbuch, to už musí být kumšt mančaftu. Tady se jeden sešel a tento snímek je toho důkazem ... ()
Svatá pravda...... ()
Parádní herecký koncert všech čtyř. Začátek ("ozbrojený klackem", vyhoštění křečka) parádní, ale pak lecos skřípalo - proč právník řeší spor, který smrdí na 100 honů, před lidmi, kterým jeho syn vyrazil zuby? Proč Kate Winslet, které se chce blít, neodejde do koupelny? Dalo se to pěkně vygradovat i bez takových berliček. Nicméně epilog s křečkem mi dost spravil chuť. ()
"I saw your friend Jane Fonda on TV the other day. Made me want to run out and buy a Ku Klux Klan poster." Gradace ve vykreslování jednotlivých charakterů i obou manželství je úžasná. Navíc dostaneme porci nekonečného souboje muži vs. ženy. Že je to všechno zbytečné, protože kluci, kteří si dají po hubě, jsou většinou po zbytek života těmi nejlepšími kamarády, se dozvíme až na konci. Já bych toto hlavní poselství příjemně krátkého filmu dvakrát podtrhl. P.S.: Christoph Walz rulez! ()
miluju ()
Čtyři dospělí lidé chtějí vyřešit nehorázný incident svých dětí a přitom se paradoxně chovají hůř než ti dva jednáctiletí kluci, kteří svůj spor zkrátka vyřešili tak, že si jednu vrazili a kamarádí spolu dál. Zábavná, ale nijak extra významná konverzčka s hvězdným obsazením. ()
Jediný problém tohoto filmu je, že nikdy nebude lepší než stejnojmenná divadelní hra, kterou znám. V Činoherním klubu v Praze mají verzi, kterou Polanski v mých očích prostě nedá. ()
Jednoduchý příběh, čisté herectví. Stejně jako u filmu Karamazovi si tu musí náročný divák pochutnávat. Stupňující se zdánlivě banální rozhovory a kvalitní herci je recept na dobrý film. ()
Je to vlastně jako takový herecký Avengers, nebo vlastně vůbec není. Ono se to celé může zdát jako strašná nuda, oficiální text distributora sice přehání, ale stejně je to docela surově emocionální a po chvilce se to pěkně rozjede. ()
Tenhle snímek jsem si moc přála vidět a dlouho jsem ho sháněla. Mám ráda ten typ filmů, ve kterých se lidé hádají, ukazují, jací doopravdy jsou. Nejvíce mě bavil Christoph Waltz a jeho neustálé telefonování. :) Trochu mi vadilo jen to, že jejich důvody, proč neodejít byly docela umělé. Jinak by to určitě byla plná palba. Polanski dokazuje, že má pořád co nabídnout. Film si určitě znovu někdy ráda pustím. Hodnotím ****. ()
K Bohovi masakru jsem se dostal díky odkazu ze Jména (2012) a samozřejmě nemohu nesrovnávat. Po skvělé první polovině se názory začaly otevírat až díky alhoholu a v tu chvíli jsem se přestal bavit. Nemastný neslaný konec tomu také nepřidal. Celkově mi vadila mi přílišná teatrálnost, ()
Místy až příliš upovídané, ale tak co se taky může dít mezi čtyřmi lidmi v obýváku, kteří řeší rodičovské záležitosti, než že budou stále povídat, že? Mnohé dialogy byly hodně dobře stavěné, místy jsem ale nestíhala číst titulky, jak mluvili rychle :) Těšila jsem se především na Kate Winslet a nezklamala mě (viz jak ‚zneuctila' Kokoschku bylo silným momentem filmu - vyprskla jsem smíchy). Bylo taky hezky vidět, jak se v průběhu filmu postavy změnily a leccos vtipného na sebe práskly. Ale musím říct, že ten stále zvonící telefon bych taky utopila :) avšak musím přiznat, že je to trochu zklamání, i přes avizovanou komornost jsem čekala větší legraci, větší říz, na mě to mělo až moc pomalý průběh, ale jako oddechovka pro letní večer to bylo příjemné. ()
Jedním slovem - GENIÁLNÍ! ()
Kvalita tam nespochybnitelne bola ale niekedy mi to prišlo umelé a zbytočné, a nakoniec to aj tak neskončilo. ()
aneb jak je důležité míti skvělé herecké obsazení ()
Christoph Waltz opět nezklamal. Všichni čtyři byli výborní. Ale celou dobu jsem to vlastně vnímal jako divadelní hru, i když skvělou, jakožto filmový divák jsem se cítil trochu ošizen o další postavy a další lokality. Každopádně se u toho člověk nenudí. ()
Perfektné dialógy s úžasná gradácia. Jednoduchosť v pohybe. Zatiaľ čo sa dospelí hádajú, deti na to už dávno kašlú. Alebo ako pekne je vidieť to, že akási dnešná falošná premoralizovanosť na deti neplatí. ()
Hoci tentoraz vynimocne o niecom co som nevidel uplne cele od zaciatku (usiel mi inkrimovany uder palicou a jeho okolnosti), myslim ze mi neuslo na vydelene dve hodinky od rezisera, s ktorym som sa na zaklade dobrych i lepsich, inspirativnych i vtipnych „wurfov“ z minulosti i tesil, to zasadne. Nemlich: z banalit sa neda vytvorit zmysluplny obsah ak vysledny tvar zaroven absentuje akykolvek vyvoj postav ci epicku linku, akokolvek moze byt v drobnych detailoch chvilami zabavny. Sme svedkami niekolkokrat opakovaneho zacyklenia spor-jeho utichnutie-bliziaci sa koniec situacie-nelogicky a s motivaciami postav nijako nesuvisiaci osli mostik v podobe nahleho impulzu a impulzivneho konania na jeho zaklade atd, az sa to napokon a konecne ukonci asi polhodinu potom co nas tieto cykly prestali bavit a cloveku doslo ze viac v tom nebude (na rozdiel od takeho Alfredovho Provazu, ktoremu sa to chvilami formalne dost podoba). Nedojde k ziadnemu vyvoju postojov ci epickemu gradovaniu, postavy menia len doraznost viac-menej zamenitelnych a obsahom nezasadnych vypovedi a stupen rozvolnenia, v ktorom ich prednasaju. Myslim ze tu slo experimentik jasne inspirovany realnymi situaciami, asi so zamerom zistit „co to da“, no neda ak sa to nezakotvilo bud o nejaku podstatu (ktora by tomu dala vahu), alebo naopak nerozvilo nejakym extravagantne komedialnym smerom. Je to proste cele take nejake polovicate a nanicovate. A myslim ze ten vecierok by som radsej stravil minimalne s Jodie F. a s Waltzom ci pripadne s kymkolvek inym, urcite vsak s tym single maltom a s ovracanym Kokoschkom prave a jedine v reali (s Waltzom by som si rad zakonverzoval v sicilskej italcine, z ktorej tiez ovladam p.r.d., zato tiez s perfektnym akcentom), pripadne este zmysluplnejsie s nejakym prirodopisnym dokumentom o hladujucich kobylkach v Somalsku ci tak podobne. Svetlo sviezim momentikom tak zostava vtipny nazov, ktory podla zaverecnych titulkov vybrali reziserovmu synovi a...tot vse. A to je na 2 hodiny (ktore som na moj sposob nastastie zaroven travil subeznymi volnocasovymi cinnostami) trochu malo (za 3 len pretoze nadrzam, spravne si tam dajte dva a pol a aj z toho ide levi podiel na zbytocne kvalitne vykony a na stopy vtipne gradovanej hysterie). ()
Hovoriť o Carnage ako o plnohodnotnom filme sa nedá. Táto komorná sladkobôľna dráma s mimoriadne iritujúcim soundtrackom je taký zaujímavý fľakáč, ktorý sa však nikdy nezúčastní Veľkej pardubickej. Inak povedané, je to herecké cvičenie - Polanski si pozval štvoricu vynikajúcich hercov a preskúšal ich z náplne hercovej brandže. A výsledok? Foster - C. Reilly - Winslet - Waltz. Viac napísať netreba. Ale áno, treba... Najmä by som vypichol rodičov agresora. Waltz je geniálny a jeho cynický pragmatik s telefónom príliš blízko manželkinej zničujúcej pravici je vrcholom filmu. Kate Winslet mu viac než len zdatne sekunduje a dokonca aj ako blvajúca návšteva je stále vystihnuteľná adjektívom očarujúca. S hostiteľmi je to trošku horšie. C Reilly má svoje svetlé momenty, ale moralistka Fosterová má jednoducho blbo napísanú postavu. Chcelo to trochu viac podpory od manžela, ktorý sa do nej nečakane skoro pustí a ... To by bolo na dlho, kto videl, verí mi. Kto nevidel, nech si film určite pozrie, strata času to určite nie je... ()
Reklama