Obsahy(3)
Kevin McDonald sa rozhodol zrealizovať vskutku netradičný projekt v spolupráci s internetovou stránkou youtube.com. Vyzval ľudí zo všetkých kútov sveta, aby natočili krátke videá počas jedného dňa - 24. júla 2010 a zverejnili ich na tomto portále. Záznamy nakoniec vytriedil a zostrihal do 1 a pol hodinového dokumentu, ktorý mapuje jeden celý deň na našej planéte. (lilina133)
(viac)Recenzie (145)
Ano, to bude dlouhý den, stejně jako všechny ostatní. Každé ráno vždy září radostí. Fofrem do sprchy. Začínáme nový den. Je zapotřebí pracovat, všechno stihnout, jo-jo, se všemi se setkat, všechno změnit. Chci ověřit své síly. Chci zdolat nejvyšší horu, vyšplhat na vrchol beze zbytečných slov. Chci ověřit své síly. Víte, kolik sil je zapotřebí, abychom nebyli jako všichni? Bůh by nás nestvořil, aby pak na nás zapomněl. ___ Jeden den života vševidoucím okem Boha a ten Bůh je YouTube a ten život je obyčejný. A co jiného se očekávalo? Zásadní události? Ty tam nejsou? Nejsou snad? Vždy se něco děje. Nikdy se neděje nic. Hádám, že Malickův Strom života bude úplně stejný, akorát profesionálně natočený a doplněný o obyčejné dinosaury. A dost možná bude nakonec i horší a omezenější než tento youtubovský kolektivní pohled. Myslím, že ta obyčejnost je daná tím, že tyto filmy koncipují režiséři v pokročilém věku, kteří se již na život holt koukají okoukaně. ()
Milá tříšť youtubovského šišlání, které je tu vtipné, tu dojemné, celkově příjemně plyne, neurazí a některým divákům dokonce možná vyvolá pocit existenčního zážitku. To předstírání oslavy bohatosti života mu totiž docela jde od ruky. ()
46. MFF KV .. You-life-tube ()
Tak snadno by se dal celý koncept sestřelit a shodit. Ale protentokrát zůstanu sentimentální a útlocitný. ()
Tak nějak podvědomě jsem věděla, že to asi nebude nic pro mě. Zvědavost ale vyhrála. Nikdy jsem nechápala jak může někdo sedět a hodiny si pouštět amatérská videa. Asi proto mě neoslovil ani tenhle experiment. Věřím, že na tom bylo hodně práce a nebylo lehké to takhle sestříhat. Přesto tenhle projekt nevnímám jako film..a už vůbec ne jako film, který by měl jít do kina. ()
Povrchní reklama na Youtube. Dalo se to tak trochu čekat. Devadesát minut šíleného patosu, kde člověka jen zamrzí zcela nevyužitý potenciál. Výpovědní hodnota kdesi na úrovní Co my jen víme?. ()
Monumentální oslava života s naprosto odzbrojujícím závěrem. (yop, youtube mě dojal) 90% ()
Life, I love you. Emocionální masáž pro generaci YOUTUBE aneb jíst meditovat, milovat v jednom dni ve snímku, který dokáže vyplavit tolik endorfinů a emocí všeho druhu jako už dlouho žádný. Mnoho chutí, barev a nálad na ploše 95-ti minut připomínající (v tom nejlepším slova smyslu) natažený konec 127 hodin nebo podobně laděný krátkometrážní Where the hell is Matt. Nejoptimističtější kousek široko daleko. Ačkoliv se může zdát, že emoce ždímá prvoplánově za pomocí dobře zvolené hudební stránky. ()
Většina těch kraťasů by pro mne byla jenom ztrátou času, ovšem takhle sestříhané osudy spousty bezejmenných postaviček je trošku jiné kafe. Jasně, je to hlavně o emocích těch lidí před kamerou, ale s tím se jaksi u youtube dokumentu muselo počítat. Výborně mi znělo hudební podkreslení a občas jsem se i nad nějakým spotem pobavil. ()
Obával jsem se, jak bude fungovat spousta malých fragmentů složených v celovečerní koláž, bez "hlavních postav" - a funguje velmi dobře. Tvůrci dali filmu řád, chronologický (od rána do noci) i tematický (anketní otázky), a vlastně minimálně jednoho hrdinu, který se objeví vícekrát. Mnoho záběrů je kýčovitě krásných (to beru jako pozitivum), u jiných jsem si říkal, že vypadají až moc profesionálně (účelně pro film, ale ne jako samostatné video), ale především jsem se podivoval, co všechno lidé natáčí a dávaji na youtube (natáčet si nohy, jak někam jdu - wtf?). ()
Zajímavé, kolik existuje dopodrobna rozpytvaných dramat, které ve vás přes svou délku a podrobnou znalost postav nedokážou vyvolat emoce. Je jich dost. A ještě zajímavější je, kolik emocí dokáže z člověka vycucat dokument, v němž žádnou z postav nepoznáme na déle než několik vteřin, či minut. Životy lidí z celého světa odehrávající se v jediném dni, zatímco někdo považuje za vrchol svého dne první holení vousů, někdo jiný se snaží oslovit dívku svých snů, nebo jen prožít svůj den v klidu a nikoho z nich ani nenapadne v tu chvíli pomyslet na to, že někdo jiný ve stejnou chvíli přihlíží kravím jatkám, aby lidé měli co jíst, že někde na druhé straně světa právě muž podstoupil vážnou operaci srdce, že na Love parade zrovna umírají lidé, že někde blízko může žít žena, mající strach o svého manžela ocitnuvšího se někde daleko, nebo že chlapec přistěhovalý do New yorku se právě rozhodl pro coming out před celým světem... Jeden den v našem životě skýtá tolik příběhů v životech všech ostatních. A někoho napadlo, aby tito lidé, kdokoli, vzali kamery do svých rukou a ukázali nám svůj život v jediném dni. Načež někoho jiného napadlo nejzajímavější záznamy vzít, sestříhat a vytvořit z nich nadmíru povedený, emocí plný a zamyšlení hodný dokument, po jehož sledování si uvědomíte, že odpověď na otázky typu: Co máte zrovna v kapse, co nejvíc milujete, nebo čeho se nejvíc bojíte, o vás dokáže vypovědět víc, než byste si z prvu mohli myslet. Naprosto brilantní dokument o obyčejných lidech, který dokáže vzbudit tolik emocí, otázek, odpovědí i myšlenek jako málokterý jiný dokument, či film. Nehledě na to, že některé záběry kamer jsou doslova oslňující. ()
Důležité je si uvědomit, že to nemá být „objektivní“ dokument. Je zkreslen nejen iniciátory akce, kteří vybírají a stříhají, ale hlavně samotnými přispěvateli. Jako celek ovšem skvěle ukazuje, co všechno lze zahrnout pod pojem amatérský film. Jsou tady propracované části s perfektní kompozicí i dialogy, na druhou stranu i exhibicionistické záběry ze záchodů, portréty rodiny, zvířat a přírody. „Svůj den“ natáčeli studenti i začátečníci, používal se různý materiál - od profesionálních kamer až po rozzostřené záběry z mobilů. Samozřejmě zde dochází ke zdůraznění určitých problematických společenských motivů, to ale pořád projektu neubírá na síle. Je zde množství témat, které se vzhledem k Life in a Day nabízí zkoumat. Třeba i jen samotná lidská prezentace (či prezentace "lidstva jako celku") Berlinale 2011 – Panorama. ()
Viděno na YouTube. Ech, co k tomu říct? Osobně jsem se dost nudil, většina videí je strašně o ničem a celý ten projekt je jedno velké vítězství - a oslava - banálnosti. Ano, BANÁLNÍ, to je to slovo, které se mi po většinu doby při sledování honilo hlavou. Banální, jak jen mohou naše životy být a jaké ostatně po většinu dní v roce i jsou - a přesně takový je Life in a Day. Místy je to občas zajímavé, místy až kýčovitě patetické, někdy i trochu nechutné, ale většinou jen zoufale nudné až trapné, jak už to tak u amatérského videa z principu bývá. Jít na to do kina jako na film? Nikdy. Osobně preferuju trochu jiný druh amatérského videa, jestli mi rozumíte. ()
Občas je strašne ťažké neopakovať, čo už bolo napísané. A kľúčové slovo je rozhodne YouTube. Symfónia bežného dňa by som to nazval; neobyčajné príbehy obyčajných ľudí, ich obyčajných životov a obyčajných názorov - miestami politicky nekorektných, ovplyvnených kultúrou a krajinou, v ktorej žijú. Máme tu napríklad chlapca z Afriky, ktorý sa bojí homosexuality, lebo ju považuje za chorobu, alebo amerického homosexuála, priznávajúceho sa k svojej orientácii babičke cez telefón; farmára, ktorý (podľa svojich vlastných slov) nadovšetko miluje Boha, svoju rodinu a svoje zvieratá, a potom kravu na porážke... Paradoxy rozlišujúce životné štýly a postoje; šťastného záhradníka z Dubaja a nešťastné osamelé ženy zo západného sveta; bicyklistu prechádzajúceho celý svet a dievča celý deň v práci a potom doma sama; zlatú svatbu a dieťa so strachom z rozvodu rodičov... Šťastie, nešťastie. Život. Mamihlapinatapai. ()
Nechápu! Pro mě naprosto dokonalý "dokument". Chvíli mě mrazilo, usmívala jsem se, chtělo se mi brečet, dokonalá směs všech pocitů! Vynikající nápad! Vážně jsem nadšena a nemám slov. ()
Na tento film jsem se docela těšil. Čekal jsem takovou nějakou koláž oslavy života. Dočkal jsem se pouze koláže kde si uplakaní američani vylévají srdíčko do kamery. Já ty lidi nechápu, takové nesmysly je hřích vůbec točit, tak co je potom teprve to je někde publikovat. Bohužel takové záběry zde výrazně převršovaly ten někdy i docela zajímavý zbytek ze zbytku světa. Pro mě je to obrovské zklamání. * za hudbu. Více z toho opravdu nedostanu. ()
Něco funguje, něco vůbec - některé příběhy dojímají, jiné nudí. Tento střípko-dokument je prakticky vystavěn na opozitech.. blahobyt a štěstí jedněch je vyplacen chudobou, těžkým životem a utrpením jiných. Přesto se rozhodně jedná o zajímavý projekt, ale znovu již nepotřebuji vidět. ()
No, dvacetkrát bych se na to dívat nechtěl... 40% ()
Vtipné, většinou dojemné, krásně to utíká a člověk pozná většinu světa. Parádní nápad a skvělé zpracování. Hlavně střihač předvedl skvělou práci. ()
46th KVIFF 2011 - ANOTHER VIEW - Jiný pohled (Life in a Day / LIFE IN A DAY / Život v jednom dni) ()
Reklama