Tvorcovia:
Theresa RebeckHrajú:
Debra Messing, Jack Davenport, Katharine McPhee, Christian Borle, Megan Hilty, Anjelica Huston, Jaime Cepero, Brian d'Arcy James, Jeremy Jordan (viac)Série(2) / Epizódy(32)
Obsahy(1)
Seriál Smash vypráví příběhy skupiny lidí podílejících se na uvedení velkolepého muzikálu o životě sexsymbolu 20. století - Marilyn Monroe. Pokud věříte, že drama naleznete jen na pódiu, jste na omylu. To, co se děje v zákulisí je mnohdy daleko horší. A také cesta za hvězdnými sny nemusí být vždy předem prohraná. (Napp)
Recenzie (46)
Akože muzikál o Marylin Monroe je ten najmenej originálny a cool nápad ever. Seriál o tvorbe tohto muzikálu je však na prekvapenie veľmi zaujímavý. Smash má slušné zameranie na postavy, pomerne komplikované pozadie ich vzťahov a intríg, ale hlavne parádne tanečné a spevácke čísla - aj keby pre nič iné, tak pre tie sa oplatí seriál pozerať. ()
Nejsem velkým fanouškem muzikálů, ale Smash mě do dění vtáhnul hodně rychle. Jistě, seriál je plný klišé, ale zároveň je dostatečně zábavný, takže netrvá dlouho a místo hledání chyb si tuhle show začnete neskutečně užívat. Smash má prostě šťávu, poutavý příběh, výtečné herecké obsazení (v čele se skvělým Jackem Davenportem v roli režiséra) a solidní muzikálová čísla. A finále bylo vskutku parádní, takže už se těším na další řadu. 1. série - 80% --- Přestože ve druhé sérii bylo pár přebytečných dějových linií, nebavila jsem se o nic méně a ukončení po pouhých dvou řadách mě hodně mrzelo. Ale to už je holt klasika, že seriály z produkce Stevena Spielberga nemívají dlouhou životnost. 2. série - 80%, Nejoblíbenější postava: Derek Wills (Jack Davenport) ()
Před pár lety vtrhlo na televizní obrazovky Glee. Rozujchaný teen muzikál plný sebezesměšňování a parodií hýřící barvičkami a dobrou náladou. Ukázalo se, že obecenstvo miluje muzikál, producenti v tom ovšem viděli především multimediální dojnou krávu. Televize, reklama, mp3 za menší či větší poplatek a tak dále. A tak chtěl americký televizní titán NBC napodobit FOX a pořídit si vlastní kravičku. K tomu si najal nejlepší producenty (Spielberg), zkušené scénáristy (tvůrkyně Theresa Rebeck je podepsaná pod desítkami scénářů televizních seriálů a hlavně je autorkou několika her z Broadwaye i mimo ní) a především hvězdné obsazení (roztomilá sympatická Debra Messing, důstojně stárnoucí Anjelica Huston či ďábelsky charismatický Jack Davenport). Smash měl proto všechny předpoklady se stát velikým hitem. Přesto se tak z několika důvodů nestalo. V samém jádru příběhu stojí rozpustilá neurotická spisovatelka Julia (Messing) a její nejlepší přítel, skladatel Tom (Borle). Ti dva si usmyslí vytvořit muzikál na motivy života božské Marilyn a nastartují kolotoč castingů, zkoušek, intrik a zákulisních dramat. Poměrně velká část vztahových okamžiků ale tak docela nefunguje, ať už kvůli naprostému nedostatku chemie mezi představiteli (Karen/Dev) nebo prostě proto, že je to nudná linka (problémy s Leem). Vůbec největší svízel je pak v konceptu nejzásadnějšího průběžného konfliktu, konkurence mezi nezkušeným kuřetem s božským hlasem Karen (McPhee) a protřelou Ivy (Hilty), která ani po letech tvrdé dřiny ne a ne se prosadit. Ten sám o sobě velice baví a táhne děj kupředu, problém ovšem spočívá ve faktu, že scénář (či jeho tvůrci) si očividně přeje, aby divák "fandil" Karen, já ale prostě nedokážu držet palce někomu, kdo si nemusel jít tvrdě za svým, nemusel na sobě makat a dlouhé roky nacvičovat, a prakticky mu všechno spadlo k nohám, tím spíš, když je to oproti někomu, kdo má minimálně srovnatelný talent a k tomu hromadu zkušeností navrch. A do toho je tu hrstka z nejotravnějších televizních postav vůbec (kdo v první sezóně umírá z Ellise, kterého jsem se nakonec dokonce naučil mít rád, připravte se, že ve druhé přijde někdo mnohem horší). Přes všechno řečené má Smash pár trumfů v rukávě. Několik postav je napsaných vyloženě skvěle (Julia, Derek a Ivy především), herci jsou převážně vynikající (nechci se opakovat, ale Messing, Davenport a Hilty především), a pokud nejsou vynikající herecky, alespoň zpívají jak o život (McPhee). Aura Marilyn Monroe je chtě nechtě magická, veškerá zákulisní dramata neuvěřitelně baví, a když sem tam padne nějaké bombastické hudební číslo, je těžké nemít na tváři spokojený široký úsměv. Právě za něj se nakonec musím přiklonit k té čtvrté hvězdě, která až do poslední chvíle o fous unikala. ()
Na muzikály nejsem, ale tohle mě baví; je to asi to nejlepší z letošní slabé zimy. Debru mám rád z Will & Grace (a mimikou, hlasem a dikcí mi připomíná Jennifer Aniston), Jack opravdu válí (Coupling – dobrej, v Pirátech taky, ale tady je tahoun), Katherine neznám, ale plní dobře roli milé hodné holky-neviňátka (a když poprvé zpívala, měl jsem za to, že slyším Aguileru). Není záplava humoru, moc jsem se nenasmál, ale o tom to není, komedie je spíš druhořadá, hlavní je děj. Zatím mě baví, seriál řadím do sledovaných a uvidíme, co přijde dál. # 1x08 - vizuálně hodně povedené číslo Katharine McPhee, vypadá jako videoklip. ()
Tak já se vám teda přiznám: už od Pirátů z Karibiku a Párování mám slabost pro Jacka Davenporta. Ten chlap perfektně zvládá kupu hereckých poloh, má unikátní charisma a naprosto boží hlas - na první poskecg rozpoznatelný, hluboký baryton s posh britským přízvukem, u kterého si nemůžete být jistí, jestli si z vás dotyčný sarkasticky neutahuje. Smash jsem dala šanci kvůli němu a rozhodně nelituju. Hlavní hrdinka se zlatým srdcem a krásným hlasem, drsné a falešné prostředí broadwayských umělců, fajn dialogy, choreografie a skvělé originální písničky (jdi se bodnout, Glee!). Seriál se asi bude víc líbit ženám (jde tu hodně o vztahy krásných lidí, zpívání, podrazy, lásku, nedorozumění...), ale alespoň první série je příkladem toho, jak se něčeho směřovaného na ženské publikum zhostit originálně a s nadhledem. Oh, a Davenportův drsný režisér Derek je samozřejmě k sežrání a krade si pro sebe každou scénu, ve které je. ()
Smash obsahuje všechny typické ingredience seriálu pro ženy - pozlátko, city, intriky, krásní lidé - takže si nejsem jistá, jak moc se může líbit mužským divákům. S diváky ovšem tenhle seriál hraje otevřenou hru a netváří se, že je něčím víc než oddechovým seriálem (byli jste varovaní!). Většina písní navíc na rozdíl od Glee není karaoke, ale původní čísla, takže už za to musím dát palec nahoru. Pro mě osobně seriál táhnou sympaťanda Debra Messing s čupřinou jak z katalogu na vlasové výrobky, naprosto přesná Maegan Marylin Hilty a striktní profesionál Jack Davenport, který jenom svým přízvukem dokáže všechny postavit do latě. ()
Hodnotím pouze atraktivnost tématu, jež je pro mě, stejně jako v případě Glee, velmi odpudivé. ()
Hodnocení pilotu: Doufal jsem, že mě pilot uchvátí nebo znechutí, při sledování jsem však zažil oba pocity. Vytýkat klišiodnost postav a celýho děje nemá smysl u tohohle typu seriálu, Smash s nimi pracuje velmi dobře, přesto ve mě zůstala po skončení pilotu určitá pachuť a pocit, že to mohlo dopadnout ještě lépe. 70% ()
Zatial S1. Jasnym plusom je vyber hercov a muzikaly su v kurze, ale ze by to bolo nejak dychberuce alebo zabavne alebo... cokolvek, sa povedat neda. ()
Po třech epizodách první série to na mě působí ploše, průměrně a nezáživně. Asi tomu ještě, jako fanynka muzikálů, dám šanci, ale zatím je to na 3 hvězdy. S Glee se to nedá srovnat, přesto si myslím, že kvality Glee to nedosáhne nikdy. Mimochodem, na tento seriál jsem přišla při hledání obrázku mé oblíbené norské sladkosti Smash! :) Editace 7.4.13 - po skončení první sezóny dávám 4 hvězdičky. Zlepšilo se to :) ()
O muzikálech vím velké prd, ale i tak jsem si seriál užil. Možná není dějově originální, ale určitě je líbivý a poutavý. 7/10 ()
Zakončení druhé série stálo za to. Zvedám zpět na čtyři hvězdy a je mi líto, že byl seriál ukončen. Under pressure - nejpovedenější písnička. ()
Musim uznat, že Smash mě bavilo. Sice jsem nemusel nedočkavě čekat na každou další epizodu, ale pokaždé když jsem si ho pustil, tak mě příjemně zabavilo. A to i přes to, že se nemůžu považovat za žádného velkého fandu muzikálů nebo divadel. Zvláštní věc je, že obě série nabídly postavu o které jste si nemohli myslet nic dobrého. I když je fakt, že Ellise z první série Jimmy rozhodně nepřekonal i díky svému závěrečnému polepšení. Ellise jsem upřímně nenáviděl o Jimmym jsem si jen řikal, že je fakt divnej a otravnej. Hlavně první série byla intrikami prolezlá natolik, že jsem si řikal, jestli už toho není trochu moc. Oblíbil jsem si hlavně Karen (Katharine McPhee) a Dereka (Jack Davenport), doufám, že je brzy zase někde uvidím. Závěr druhé série mi poskytl i dostatek emocí a já se tak mohl se Smash rozloučit s dobrým pocitem. ()
70. Zlatý Glóbus za rok 2012 - nominace (1) - Nejlepší seriál (komedie / muzikál) ()
Ještě nikdy se mi nestalo, abych hodnotil seriál po první epizodě. Nikdy se mi také nestalo, abych mu dal 5* hned po první epizodě. Ale když se skloubí seriálový muzikál, dokonalé herecké obsazení a hlavně Marilyn Monroe, nemůže vzniknout nic špatného. Navíc na rozdíl od Glee má tenhle projekt jednu velkou výhodu, není určen jen teenagerům a zaujme tak širší publikum. Pomalu žádný pilotní díl ve mně nezanechal tolik emocí, jako právě Smash, a tak musím připustit, že je to prostě "Bomba"! ()
Paráda! ()
Nenapadlo mě, že seriál o muzikálu může být tak napínavý, jako mě to nenapadlo u seriálu vláda. Ale má to všechno, co si můžu představit. Je to muzikál. Je to o muzikálu. Ten muzikál je o Marylin Monroe. Odehrává se to v New Yorku. Jsou tam sympatické postavy a příležitosti pro posuty hereček a zpěvaček jako Uma Thurman, Jennifer Hudson, Liza Minnelli… A všemu vévodí Anjelica Huston. A obdivuji, že po první ucelené řadě dokázali přijít s druhou, stejně originální a s konceptem dvou paralelních muzikálů, což navíc přinese i nové možnosti pro písně. I want more... ()
Zajímavé prostředí broadwayského muzikálu, chytlavý příběh a pěkné písně, ale hrozně mi vadilo intrikování postav. Druhou sérii už asi sledovat nebudu. ()
Glee pro starší a pokročilé, které vypadá jako šedivý britský sitcom...Otřesný casting... ()
1. série - 85% - Nenápadná seriálová světluška, která moc a moc chtěla zářit jako pravá hvězda televizního nebe. Po rozpačitém pilotu a seznámení s postavami jsem muzikálu o Marilyn nijak zvlášť nevěřil, ale po bezprostředním zamilování se do několika ústředních charakterů se velmi rychle začalo blýskat na lepší časy. Když si pak celá show začne věřit i co se týče muzikálových vystoupení (bollywoodská vsuvka Thousand And One Nights nebo dokonalá Run od Snow Patrol mě přimrazily do posledního tónu i gesta), nezbývá než se spokojeně usmát a ponořit se naplno do víru divadla. Vztahové linky totiž začínám silně prožívat a když se v centru dění objevuje Julia v podání vyzrálé Debry Messing nebo tvrdě charismatický Jack Davenport jako neústupný Derek, nemám námitek. Škoda jen, že až zbytečně velkou část hodnocení strhává postava Ellise. Jeho otravné intriky v každém druhém případě, kdy se objeví, chvílemi hrozně unavují. I s touhle smolnou kaňkou je ale Smash seriál, který se nesnaží dělat v hudbě revoluci a nepřevrací vztahová dramata naruby - a i přesto dokázal najít svou pevnou tvář a být na ni hrdý. 2. série - 60% - Sto a jedna připomínka a na konci přesto spokojenost. Neodvratná láska ke všem songům z Hit List, ale zároveň při každé epizodě velmi časté kroucení hlavou. Druhá sezóna Smashe přinesla pořádnou porci rozporů a zabila tak sama sebe. Nikdy se totiž nedokázala úplně vymanit z velmi rozvláčného tempa a to byla ve světě čistě komerčních televizí jasná sebevražda. Hlavním důvodem toho, proč mi je předčasné zrušení v tuto chvíli líto o dost méně než při jeho oznámení, leží ovšem jinde. Po nuceném odchodu hlavní scénáristky Theresy Rebeck se totiž nový tvůrčí tým začal k hlavním postavám chovat poněkud macešsky. Což o to, Derekovo potácení od ženy k ženě a od představení k představení je díky Davenportovi nakonec tou nejlepší linkou a také Juliino přešlapování na místě si Debra Messing uhraje bez zaváhání. Jenže Eileen nebo Tom působí pojednou skoro až zbytečně, v horších chvílích i nesympaticky. A co mě mrzí nejvíc - Karen zahazuje sny ani ne tak kvůli slibnému představení, jako kvůli nejprotivnějšímu chlapovi celého seriálu. Jimmy (v podání jinak očividně schopného Jeremyho Jordana) je přesně ten typ postavy, který diváka rozčiluje a každou chvíli by se měl spravit a získat si moje sympatie. Jimmymu se to bohužel i přes pár citlivějších chvilek nepovedlo a je to hlavně neustálé dění kolem něj, které Smash táhne o patro níž. Není se pak čemu divit, když moje sympatie najednou směřují ke všestranné Ivy, která o pozici královny seriálu bojuje až neuvěřitelně srdnatě. Ale v první řadě jsme tu kvůli hudbě a i tam jsem víceméně půl na půl. Písně Hit Listu mi zní v přehrávači v nekonečné smyčce (I'm Not Sorry, Heart Shaped Wreckage nebo Rewrite This Story nemají chybu), ale hrozně tím trpí Bombshell, která v mé soukromé soutěži tenhle boj jasně prohrává a chvílemi mi přijde až zbytečná. Jak tedy tohle dilema rozsoudit? Jednoduše - posledním dílem. Závěrečná epizoda The Tonys - 100% - - Spoilery - - Doufal jsem, že samotný konec mě nechá rozpomenout na ty nejsilnější okamžiky a o to šťastnější jsem, že mi právě finálová epizoda nové fascinující chvíle přinesla. Under Pressure, dojemná vítězství (zejména scénář a hlavní role), bezeslovné happyendy a fakt, že spolu oproti všem předpokladům druhé série nakonec skončila moje nejoblíbenější dvojice (Julia + vy-víte-kdo). To, kdo čeká na Dereka, mi bylo jasné už několik epizod nazpět a vstřebával jsem tuto skutečnost docela dlouho. Jakkoli jsem si ale myslel, že patří ke Karen, nakonec se překvapivě přirozeným způsobem ukázalo, že z nejhorších situací a největších depresí ho umí vytáhnout jen a pouze Ivy Lynn. Doteď nevěřím, jak přirozeným a ladným způsobem nakonec svět Bombshell a Hit List proběhl cílovou páskou, ale úleva je to - vzhledem k jednomu z nejsympatičtějších hereckých obsazení seriálových dramat - opravdu veliká. Just give them that big finish and leave them wanting more... () (menej) (viac)