Réžia:
Miloš FormanKamera:
Miroslav OndříčekHrajú:
Lynn Carlin, Buck Henry, Georgia Engel, Tony Harvey, Audra Lindley, Paul Benedict, Vincent Schiavelli, Tina Turner, Philip Bruns, Allen Garfield, Kathy Bates (viac)Obsahy(1)
Vlídný pohled na pomatenou generaci 70. let, její naděje, přání i problematické vztahy se svými váženými, staromódními a pokryteckými rodiči. Larry a Lynn Tynovi tvoří typickou americkou rodinu s neodmyslitelnými starostmi s dcerou Jeannie, která bere drogy, a se společností, ve které se pohybuje. Jeanie odejde z domova. Její rodiče se setkají s dalšími lidmi, kterým utekly děti, a zjišťují, že je odchod člena rodiny může obohatit - najednou mají prostor, aby znovu objevili život, aby se k sobě opět přiblížili. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (221)
ocenenia : MFF Cannes 1971 - Špeciálna veľká cena poroty ()
Nejslabší kus, co jsem od mistra zhlédl. Jistě to není srovnáním s Konkursem, protože ten jsem dosud neviděl. Nedala se přehlídnout snaha o jakousi "moralitku", ovšem dle mého hodně plytkou. No a komedie? Často dost laciná a ještě častěji nudná. Prostě zklamání ač jsem vlastně žádná očekávání neměl. Pochválit se dají jen některé herecké výkony a potěší několik mladých známých tváří. ()
Spíše 3 a půl...asi mi při koukání chyběl joint. ()
Taking Off je Formanov uhol pohladu na vztah rodicov s detmi, na ktory sa pozera bez prikras alebo nejakeho laskaveho oparu. Aspon, ze tu zazneju vyborne gagy. 80 % ()
Taking Off mě popravdě první hodinu tolik nebavil, tak nějak plynul a netušil jsem jakým směrem se bude ubírat. Ale poslední půlhodina byla fakt moc výborná, zábavná, hodně jointů, seznaméní s rodiči. Líbilo se mi jak Forman spojil vtip, 70.léta a zároveň sociální problémy. Určite ten konec zlepšil můj názor na celý snímek a i když to na čtyři hvězdy asi není, možná se na to někdy podívám znova. A kvůli těm písničkám a textům, to taky stojí za to vidět. 70% ()
Nevím, asi mi unikla pointa filmu, krom květinových dětí a písní mi na tom nepřišlo nic úžasného, akorát to svědčilo o pokrytectví a lhostejnosti. ()
Ono na tom filmu není nic vyloženě špatně, napsaný, zahraný a vedený je celkem slušně, navíc si tu Forman ještě udržel ten novovlnný československý styl, který je určitě osobitější než jeho americký a vtipných scén je tu taky celkem dost. Kromě pár zbytečně dlouhých scén a občas divných střihů ani nemám moc co vytýkat, dokonce se tu i Forman s tím svým přehnaným cynismem držel na uzdě, ale nemůžu si pomoct, zas tak zajímavý nebo silný zážitek to pro mě nebyl, na víc jak příjemné tři to nevidím a podruhé už bych to asi vidět nemusel - i když minimálně hromadné testování marihuany si budu určitě pamatovat ještě dlouho. I tak ale spíš spokojenost a spíš se mi to líbilo než nelíbilo. Příště se budu ale muset podívat na Konkurs, ať můžu porovnat. Silné 3* ()
Tak dámy a pánové...toto je joint :)))Opravdu jedna z nezapomenutelných scén, stejně jako svlékací pokr a několik dalších...Nicméně místy je trochu znát, že Forman se zatím jen tak rozkoukával... ()
Komediálně laděný vhled do americké společnosti 70. let minulého století, v němž Forman proti sobě staví odlišné pohledy na svět dvou generací: svobodomyslnost generace hippies a upjatost spojenou s pokrytectvím generace jejích rodičů. ~ Tato bezprostřední ironická (sebe)reflexe soudobých životních postojů rozdílných věkových skupin, doplněná o množství situačních gagů i kontroverzních scén (mj. nezapomenutelnou instruktáž, jak kouřit jointa), paradoxně nakonec vyznívá hůře pro starší generaci, jejíž počínání působí až groteskně. V momentě, kdy odhodila v dál serióznost a naučené sociální návyky, se totiž naplno obnažila i její léta odmítaná, však stále dětsky infantilní duše. Puritánství se přetavilo v přirozenost. ~ Děj prokládají záběry zpívající mládeže na hudebním konkurzu, jejichž slova i emocionální náboj vždy patřičně rozvíjí dramatickou linku dál. Hudební prvek je zde důležitý, představuje jak nespoutanou radost ze života skrytou právě v melodii a zpěvu, vitalitu a entuziasmus, ale taktéž objevuje rozmanitost a jedinečnost (i když třeba spojenou s nedokonalostí) každého ze zpívajících. Svou roli zde hraje chytrý střih a detaily či polodetaily lidí. Tematicky i náladou rozdílné písně mezi sebou skrývají např. i tento bizarní song pěný křehkou dívkou: You can fuck the lilies and the roses too. You can fuck the maidens who swear they’ve never been screwed. You can fuck the Russians and the English too. You can fuck the Germans and every pushy Jew. Fuck the Queens. Fuck the Kings. Fuck the boys with the very small dings. Fuck the birds, fuck the pigs, fuck the everything with a thorny twig. You can fuck the Astros and all nurses in white. You should fuck the uglies just to be kind and polite. You can fuck the Moon and June and the Sea. But before you fuck them first you must fuck me. ~ Oslava spontánnosti / otevřenosti / přirozenosti / rozmanitosti / síly lidského ducha. ~ ~ Všechno, co nás potká, je životní zkušenost, ze které bychom si měli vzít co nejvíc. ()
Při sledování jsem měl v hlavě to samé, co jsem si posléze přečetl na anotaci DVD. Je tu krásně vidět originální formanovský humor, jeho znalost lidí a práce s nimi před kamerou. To je podpořeno například úvodem na hudební soutěži s prostřihy na rodiče, originálně zpracovanou naháněčkou a nezapomenutelným marihuanovým dýchánkem. A to všechno je podkresleno přesně vybranými písněmi. ()
Rodiče vs děti. Rodiče si myslí, že jsou moderní, rozumní, ale s mladou generací jim ujel vlak. Jejich dcera nekomunikuje, ale prožívá, akceptuje a neptá se. Neumí to vysvětlit a tím pádem ani rodiče ji nechápou. Mezigenerační hledání bez vítěze. Autentické, trapné a obyčejné zážitky. Otevřené. ()
Další film, kterým mě pan Forman dostal. Až se mi nechce věřit, že člověk, který žil víceméně ještě několik měsíců před natočením tohoto snímku v socialistickém Československu, natočil film s takovou dobovou americkou atmosférou, jaké se nepodařilo dosáhnout ani rodilým Američanům. Taking Off je film takřka bez děje, zaměřuje se hlavně na ono již zmiňované dobové zobrazení rodin, které mají problémy se svými volnomyšlenkářskými dětmi. Kolem toho se rozvíjí kolotoč příběhů, volně na sebe navazujících, které jsou jedny kouzelnější než druhé. Samozřejmě absolutně vrcholná je beze zbytku geniální scénka, jak se vyšší společnost v kvádrech učí kouřit marihuanu, už jen za tu by si film zasloužil hodnocení, jaké se mu dostává. Zážitkem už je jen sledovat každý záběr na člověka, ta práce s herci - studie jejich výrazů a pohledů je pro Formana naprosto specifická a pro diváka je vyloženě lahůdkou to sledovat...nic k vám nepromluví z filmu blíž a díky tomu cítíte, jako byste byli toho součástí. ()
Přepsáno v květnu 2019. Taking Off je osobitou komedií se sklony k znevažování, rozpustilému nadšení z procesu tvůrčí činnosti a poetickému nadání. Miloš Forman byl ambiciózním filmovým tvůrcem, tuzemská politická situace jeho přerod ve světovou veličinu filmového umění urychlila. Nebál se využívat a rozvíjet své vlastní a již uvedené rozverné filmařské hrátky, pečlivě se stará o nalezené absurdity a kontroverze, šmíruje intimní kraj, občas se hlasitě vysmívá, jindy smířlivě utírá zármutek prolitých slz. Miroslav Ondříček otvírá obrazy básníkovým pohledem, zasněně přemýšlí nad přítomností, kterou rád ochutnává i přes pohoršení konvekčních zvyklostí. Přelom šedesátých a sedmdesátých let dvacátého století zaznamenal jeden z nejdivočejších generačních rozporů i vzájemných nedorozumění. Pokrok civilizace ubíhá vpřed stále zběsilejším tempem, ideály naráží v realitě na tvrdou zeď pokrytectví, hodnoty jsou plně v područí prosperity konzumního materialismu a útěk je odmítnutím prudérní přetvářky. Konzervatismus svazuje, liberalismus vzbuzuje pohoršení, kokain přináší odvahu, kyselina nabízí jiné dimenze bytí a tráva obrací pozornost k niterným pocitům. Ztráta znamená bolest hlavy i možnost hlubšího prožitku. Odlehčení si pohrává s postupy, řádem i každou jednotlivou situací. Hlavní postavou ironické až nihilistické ozvěny americké reality bytí je Larry Tyne (velmi zajímavý Buck Henry), spořádaný člen středního stavu. Rutina všedního dne přináší největší vzrušení při pokusech o zbavení se kuřáckého zlozvyku. Útěk dospívající dcery je nepochopitelnou událostí, úpěnlivé hledání rozšiřuje vlastní obzory a překonává i svou dosavadní spokojenost se stavem maloměšťácké morálky. Hlavní ženskou postavou je Lynn Tyne (zajímavá Lynn Carlin), Larryho vzorná manželka. Je zdrcenější i bezradnější z neočekávané situace. Společenské konvence vyžadují úplné přijmutí morálního pokrytectví a zásadní životní zvrat přináší rozpor vnitřních světů i probuzenou zvědavost a neznámou žízeň po životě. Důležitou postavou je Jeannie Tyne (křehká Linnea Heacock), dcera Larryho a Lynn. Útěk není skutečným útěkem, ale první samostatnou cestou životem, kdy se zkouší uchopit prožitky přímo do vlastní ruky bez pomoci prostředníka. Rozpor životních hodnot má vůni květinové lásky. K výraznějším postavám patří manželský pár Margot (sympatická Georgia Engel) a Tony (příjemný Tony Harvey), rodinní přátelé Tyneových. Pestřejší sexuální život dráždí zábrany i představivost konvenčního uspořádání, přesto se nezapomíná na pomoc při hledání. K významnějším postavám patří také manželský pár Ann (pozoruhodná Audra Lindley) a Ben (zajímavý Paul Benedict) Lockstonovi, nová známost manželů Tyneových ze sdružení rodičů uprchlých dětí. Stejná zkušenost sbližuje, odlišnosti se překonávají a život ukazuje veselejší náladu. Z dalších rolí: nestrojený a zkušený instruktor správné aplikace marihuany Schiavelli (příjemný Vincent Schiavelli), nový přítel Jeannie a hippie muzikant Jamie (David Gittler), kamarádka Jeannie s vlastním problémem rodičovské poslušnosti Corinna Divito (Corinna Cristobal), mladá dcera manželů Lockstonů na útěku Nancy Lockston (Gail Busman), po ženské společnosti lačný Norman (Allen Garfield), jeho zdrženlivější parťák Schuyler (Barry Del Rae), z jiného nálezu rozpačitý policista (Philip Bruns), psychoterapeut rodiny Tyneobých Dr. Bronson (Robert Dryden), pořadatel nezvyklé marihuanové seance právník Bob Besch (Jack Hausman), jeden z otců uprchlých dětí (Jára Kohout), populární pěvecké manželské duo (Ike Turner a Tina Turner), či nejvýraznější zpěvačky z konkurzu (Kathy Bates, Carly Simon a Catherine Heriza). Taking Off je evropský způsob filmařiny za americké peníze. Krutý cynismus si nezdvořile pohrává s osudy svých hrdinů, obrazy kreslí své básnické okouzlení a rýpe se do stavu společenské morálky. Zábavné, stylové a umanutě si dál kráčí vlastní cestou. () (menej) (viac)
Nabídněte si také. (Prů)Tah vztahy. Školení. Svobodný nádech. F/l/ór reality, kterou mysl fofrem formuje do pitoreskna. ()
Zajímavý film plný společenských paradoxů a situačního vtipu. Jestli se tohle hromadně dělo v Americe sedmdesátých let, tak ty rodiče docela lituju. Hudba taktéž sedící ve všech partiích a přítomnost neherců, nebo respektive startujících herců je příjemná. Úžasná Linnea Heacock :o) škoda, že to byl její jediný film. Koukalo se na ní pěkně :oD ()
Velmi vtipnej snímek, u kterýho se lámalo smíchy celý letní kino (zvlášť písnička "o píchání" byla výborná)... Bohužel skvělé "vtípky" prokládala hluchá místa a také kvůli nim nevyzněla "hlubší myšlenka", kterou to možná mělo mít, a proto to u mě není na víc, než na velice pěkné 3* - 7/10 ()
Neobyčejně výstižné. Hořce úsměvná, trochu kousavá pravda, která se těžko zpochybňuje. Patrně je viditelnější ze zorného úhlu přistěhovalce nežli z pohledu rodilého Američana. Nepojednává "jen" o rodičích a dětech a z toho vyplývajících mezigeneračních rozporech. Vypráví o globální krizi středního věku ... nebo spíš o krizi identity. Svého času postihla TU zemi, která se pokládala (a obávám se, že se i nadále pokládá) za nejmocnější a nejdemokratičtější na celém širém světě ... a jeho blízkém i vzdáleném okolí. P.S.: Taky bych chtěla obnovit rovnováhu. Asi bych měla začít šetřit ... abych měla na zakoupení nějaké pěkné balistické střely. ()
Střihač John Carter svým umem nejspíš posloužil Timu Burtonovi coby inspirace pro postavu Střihorukého Edwarda, jak se tady vyřádil. Fakt dost slušná práce! Miloš Forman svůj jedinečný rukopis v anglicky mluveném debutu rozhodně nezapřel, i když zobrazil realitu života tehdejší typicky americké společnosti se všemi jejími nešvary. Přitom vše působí nesmírně autenticky, až má divák pocit, že se režisér téhle hudební tragikomedie musel narodit právě ve Spojených státech. (80%) ()
Neskutečně vtipná Formanova historka o tom, co se stane když rodiče začnou hulit. Styl svých předchozích filmů rozhodně nezapře, jen teď odsouvá děti do pozadí a tropí si legraci z rodičů. Zábavné je i překlopení "konkurzu" do amerického prostředí. Výborné. ()
Forman pokračuje zo svojím Konkurzem aj v USA. A celkom dobre. Je ťažké začínať odznova v novej krajine kde nemá človek zázemie, musí získať kontakty. Je to viac artovejší film. Typický Forman je cítiť len pár scénami. Jeho irónia je však dobre citeľná. Obzvlášť vydarená scéna je scéna s rodičmi a ich hromadným húlením a spolu s fuck songom je vrcholom filmu.. Je dobré že je to krátke. Inak film o tom ako deti vychovávajú deti. ()
Reklama