Scenár:
Anthony McCartenKamera:
Newton Thomas SigelHrajú:
Rami Malek, Lucy Boynton, Gwilym Lee, Ben Hardy, Joseph Mazzello, Aidan Gillen, Allen Leech, Tom Hollander, Mike Myers, Aaron McCusker, Meneka Das, Ace Bhatti (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Film Bohemian Rhapsody je oslavou rockovej skupiny Queen, jej hudby a predovšetkým Freddieho Mercuryho, ktorý svojou tvorbou aj životom vzdoroval všetkým stereotypom, vďaka čomu sa stal jedným z najvýraznejších umelcov svojej doby. Film mapuje raketový vzostup nekonvenčnej skupiny prostredníctvom ich revolučného zvuku a ikonických skladieb ako napr. „We Will Rock You‟, „We Are the Champions‟ alebo práve „Bohemian Rhapsody‟. Ich príbeh začína bleskovým štartom, pokračuje neriadenou životnou špirálou a vrcholí nezabudnuteľným, strhujúcim vystúpením na koncerte Live Aid v roku 1985. Na jeho pódiu Queen v čele s charizmatickým Freddiem predviedli jednu z najväčších show v histórii rocku. Ich hudba bola a stále je obrovskou inšpiráciou pre celý svet. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (2 043)
„JSME ČTYŘI MIMONI, CO K SOBĚ NEPATŘÍ A CO HRAJOU PRO OSTATNÍ MIMONĚ. PRO PSANCE, KTERÝ POSTÁVAJ VZADU A JSOU SI TAKY JISTÝ, ŽE NIKAM NEPATŘEJ. MY PATŘÍME K NIM. JSME RODINA. ALE KAŽDEJ JE ÚPLNĚ JINEJ...“ /// Freddie Mercury a jeho (zřejmě ta zajímavější) část života. No a samozřejmě kus historie Queen. Parádní scénář, kterej vynechává zbytečnosti a soustředí se na ty zásadní okamžiky. Všech. Navíc film, kde zní songy Queen, nemůže bejt špatnej! Ty písně zřejmě nezestárnou... /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem přesně to, co jsem chtěl bejt. 2.) Live Aid. 3.) Thx za titule ,,espectro“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Ale jo.. UŠLO. Bohemian Rhapsody je sice na první pohled prototyp filmu, který mě míjí obloukem na tisíc kilometrů ( Hudební, Životopisné Gay Drama) je trošku paradoxní od mého oblíbeného ( Horor, Akční, Thriller), ale kupodivu jsem film zhlédl živ a zdráv. Rami Malek na můj vkus až moc přehrává, ale vzhledově je s Freddiem velmi podobný a jako druhořadý herec neodvedl ostudnou práci. Příběhově sice nic moc zajímavého a jediný silný moment příjde až ve finálním vystoupení ve Wembley, který se definitivně vydařil. Vícekrát to určitě neuvidím, ale čekal jsem utrpení ve výsledku dostal vcelku koukatelný film. 60% ()
Veľmi chytľavo a svižne nakrútený hudobný film z produkcie Roberta De Nira. Brutálne mu pomáha soundtrack (nie som žiadny extra fanúšik Queenov, ale je pravdou, že keď od nich niečo zaznie v rádiu, vždy ma to nakopne), skvelá vizuálna retro stránka, zaujímavá ústredná osobnosť resp. výkon herca v hlavnej úlohe (čo v tomto prípade sú dve odlišné veci) a viacero silných, mrazivých momentov. Je to dosť dlhé, ale nenudí to a to napriek tomu, že v niektorých dejových linkách ide o veľmi predvídateľnú prácu. Trocha ma zaskočila reakcia postáv X, Y a Z na priznanie postavy G o tom, že má AIDS („Aha, hm, kur*a to je blbé, no tak ale čo už.“). Ale som rád, že som znova po dlhom čase videl v akcii Tima z Jurského parku. Ono sa môže zdať, že nie je nič jednoduchšie, než natočiť takýto "ľúbivý" film. Ale keby to bola pravda, mali by sme takých 50 do roka. A to nemáme. Prečo? ()
Šmrncovní kapelní highlights bio feat. pompézní námořnický homo swag, na který mě nezávisle na sobě poslalo do kina asi pět lidí (a stejně jsem nešel). Dělá co může vykreslit Queen jako jednu velkou tvůrčí entitu (znalec nejsem), což jde ale horko těžko přes Malekovu suverenní one man show. Přes to, a odzbrojující vrcholný Live Aid mini set, se ale nemůžu zbavit dojmu, že vyřazený Sacha Baron Cohen by třeba nezahrál tak skvěle, ale vymohl si to celkově zajímavější, provokativnější, neuhlazenější - za mě lepší. P.S. a vida, zábavnější alternativa zde ()
Freddie jednou řekl : "Jsem rád, když lidi odcházejí z koncertů Queen pobavení, s pocitem příjemně strávené doby. Písničky Queen mi připadají takové odpočinkové, stejně jako dobrý film - z toho odcházíte s tím, že to bylo dobré a snáz se vracíte ke svým problémům ". A já k tomu dodám, že měl a má stále pravdu. Jako k životopisnému filmu bych asi měla pár faktických připomínek, ale mně to bylo tentokrát úplně fuk a nechala jsem se unášet muzikou, která jen tak nezmizí z našich hlav, potažmo našeho jávství. Mají v sobě něco, co se mnohým jiným a známým kapelám nepodařilo, byť se snažily sebevíc za celou svojí kariéru. Tudíž jsem to polykala jako film o jednom klukovi s velkým talentem, velkým srdcem, který mohl mít spoustu věcí o kterých se nám může jen zdát, ale najít třeba jen skutečného přítele byla téměř nadlidská dřina. Byl to film, kde pracovaly moje emoce na plný pecky a ano i slzy jsem uronila a to bych měla připomínky ke scénáři. A nakonec ještě jedna Freddieho hláška : "Ty moje zuby. Nelíbí se mi, jak vyčuhujou. Nechám si je upravit, ale pořád nemám čas. Jinak jsem ovšem naprosto dokonalý". ()
Odkedy začali hrať Fat bottom girls som tomu strašne chcel nasoliť plný kotol, pretože som zrazu znova bol ten pätnásťročný chalan čo celé dni počúval Queen až z toho uši boleli celý panelák. Lenže priznajme si napriek výborným hereckým výkonom , a to nielen Rami Maleka (Gwylim Lee ako Brian May je čistá kópia gitaristu Queen) je scenár prvoplánový a Bohemian Rhapsody je pomník titanovi, zložený zo zábavných historiek bez patričnej hĺbky. Ten film šlape ako švajčiarske hodinky a Live Aid je výborným vrcholom aj zakončením a po skončení máte ozaj dojem, že ste videli "niečo" ale keď sa to rozloží v hlave, je to len perfektne vykalkulovaný hagiograficky poňatý životopis bez pridanej hodnoty. 8/10 P.S. Som prekvapený, že to, čo som na Queenoch obdivoval, a síce že každý ich album je diametrálne odlišný, vlastne nebola náhoda ale úmysel. ()
S téměř 21 000 hodnoceními jsem očekával film hodný 92 %. Dostal jsem dějově zcela průměrný životopisný hype jedné konkrétní kapely, jejichž žijící členové si evidentně tak pečlivě ohlídali nekontroverznost scénáře, že celý film je pouze vykastrovaná oslavná pocta kapele, která chvílemi zavání až pohádkou o Rychlých šípech s kytarami. Tou nekontroverzností rozhodně nenarážím na fakt, že ve filmu se explicitně nezachycuje gay sex, ale na zobrazení postav a jejich počínání. Přesně tohle nemá mít v životopisných filmech místo, jinak to není životopisný film plný pro diváka zajímavých nahlédnutí pod pokličku, pod kterou nikdy neviděl, ale jen nově vyretušovaný propagační plakát k třicet let starému koncertu, zvláště když po faktické stránce je děj zcela mimo a polovina věcí se ve skutečnosti stala úplně jinak nebo jindy. Samotný závěr filmu, ve kterém postavy před CGI stadionem imitují koncert Live AID a Malek hejbe patnáct minut v kuse hubou na playback, z toho jsem hotovej ještě teď. Tleskající stadion, tleskající hospody, tleskající uslzená rodina v obýváku, tleskající manažer, patosu jak po "nečekané" záchraně světa v americkém katastrofickém filmu. Závěr byl definitivním potvrzením, že celý film je nekritická sentimentální vzpomínka pro diváky s tričkem Queen na sobě, kdy ihned po vyslechnutí notoricky ohraných šlágrů ("We Are The Champions" jsem musel přetočit, už ji nemůžu ani slyšet) najedou závěrečné titulky jak kdyby vše skončilo a dalších 6 let se nic nedělo. Varuji tedy diváky nezasažené kultem Queenů, že jestli očekávají audiovizuální porno, které je dle nostalgicky hodnotících uživatelů 8. nejlepším filmem všech dob, budou hodně překvapeni, co nakonec (ne)uvidí. Straight Outta Compton byl rovněž žijícími členy kapely notně vykastrován ve jménu jejich PR, ale o proti BR působí jako upřímná retrospektivní zpověď - lépe natočená zpověď. Až tak je Bohemian Rhapsody držen za koule, rodinnými Mirky Dušíny s manželkami a dětmi, tvořícími společně "rodinu". A pak je tam s nimi ještě jedna excentrická buzna, která dvakrát nasadí gay kostým, vyrazí manažera a dá si pár lajn koksu mimo záběr. Fakt upřímná síla! 50 % ()
Ne že by mě ten film nebavil (jako každého, kdo má rád QUEEN), ale myslím, že byl dost přikrášlený - zbytek kapely to byl jeden svatoušek vedle druhého a tomu nevěřím. Navíc Rami Malek přes veškerou snahu Freddieho nedal tak, aby mě přesvědčil - nejhorší bylo to jeho přihřáté chování a vyjadřování - to Freddie opravdu nedělal. Navíc jsem měla celou dobu pocit, že mu hrozně překáží ty zuby. Velká škoda, že to nakonec nevzal Sacha Baron Cohen. ()
"Jsem umělec, Zlato, ne švýcarskej průvodčí." Nedochvilný Farrokh Bulsara ze Zanzibaru byl hodně zvláštní týpek a já jsem jeho kvílení měl rád už v době, kdy mu holky vyskakovaly na oslavách z dortu a naivně si myslely, že by na ně mohl mít chuť. Neměl, ale to nevadí, alespoň zbylo víc na nás, kteří jsme neměli koňský předkus, psí oči a suchý zip pod nosem. Ale abych se vrátil k tématu, tak Bohemian Rhapsody mě hodně bavilo, i když si o nejedné souvislosti trošičku zalhalo. V rámci umělecké licence to bylo v pohodě a mě tradičně nejvíc zaujaly okamžiky zrodu skladeb, zaskočily mě Freddieho kočky a vystoupení na Live Aid mě rozdupalo možná ještě víc než v roce 1985. Já jsem zkrátka hodně spokojený divák, kterému k dokonalému zážitku chyběl v písničkách skutečný Freddieho hlas a přebývalo mi tam nejedno tření kníru o knír. Já proti tomu v podstatě nic nemám, ale nerad se na to dívám. ()
Krotká a vykastrovaná podívaná, na kterou se ale tak krásně dívá a poslouchá. Tenhle dokonale vymazlený stroj má všechno, co maloměstský divák chce vidět. Má to sice v sobě něco až zlovolně povrchního (postava zlého homosexuála Paula!), ale zrovna u tohoto filmu bylo tak snadné vypnout. Jen by mě vážně zajímalo, co ten Freddie byl vlastně za člověka, čemu věřil a co za zvíře v něm dřímalo. Něco podobného ten film ani nedokázal naznačit či poodkrýt. ()
Film tak dobrý, jak dobrá je hudba Queen... Tedy pardon, užil jsem slovo film, ale chtěl jsem říct dvouhodinový videoklip. :) 8/10 ()
Bohemian Rhapsody je asi tak film, jako je Frankensteinovo monstrum člověk. Sešitá z mnoha očividně nepadnoucích částí, budící nedůvěru a pochybnosti, ale nakonec přece jenom chodí, mluví... a v tomhle případě i zpívá! Takže hádám, že úkol splněn. V první půlce ten film absolutně nezvládá a kupí scénu za scénou, aniž by se dařilo evokovat dojem plynulého příběhu. Ke konci se trochu sebere, proto je výsledný dojem pozitivnější (paradoxně jsem totéž psal nedávno u Tomana - tak odlišného, a přitom svým způsobem podobného filmu ve svých problémech). Některé scény působí, nejen že jsou utnuty v náhodném bodě, ale že je v náhodném bodě utnut rovnou každý záběr - absurdně nepřijatelný střih prozrazuje produkční komplikace. Úpěnlivá snaha přeživších Queenů vyjít z tohohle příběhu dobře a strach z nepříjemných aspektů Mercuryho života taky nepomáhají. Řemeslně a morálně jde o katastrofu, které musí člověk vyloženě nekriticky propadnout, pokud chce dojít k závěru, že to je zvládnutý film - což asi není nemožné, ale neumím si představit, jak se k tomu bodu osobně dobrat. "Lajkovat" tenhle film každopádně není úcta k Freddie Mercurymu, ale zakoupení vypreparované, vycpané Barbie s jeho obličejem, kdy od původního člověka bylo odděleno vše, co různým stranám během produkce nepřišlo vhod. (A ne - zjevně ne z respektu k Freddiemu, ale ze sobeckých důvodů osobních a obchodních.) 5/10 - protože Mercuryho jen respektuju, ale nezbožňuju. Kdybych si říkal jeho fanoušek, musel bych dát z principu odpad. Vidět názory tolika lidí prohlašujících se za obdivovatele Mercuryho, kteří oceňují tenhle film, který jeho osobu brutálně znásilňuje bez sebemenšího ohledu, mi přijde víceméně legrační. Je mi ale upřímně líto, že člověk zřejmě výjimečný a jedinečný, a to v dobrém i zlém, jako Freddie Mercury, bude v důsledku tohohle filmu znám jako tuctová popová hvězdička, nad kterou se fetišisticky dojímají srdíčka. ()
Když se řekne Freddie Mercury, kolik z vás si představí trpajzlika s vypoulenýma očima? Teď už asi všichni, co? ()
Pocta legendární skupině a oslava skvělé hudby, ale bohužel nic víc. Ódy většiny diváků na film mě nechávají chladným. Všichni určitě vědí, že Mercury byl rocková hvězda, výstřední gay a zemřel na AIDS. Zbytek kapely to však viděl jinak a vznikl neškodný rodinný film. Nepochopitelně se z toho navíc snaží vyjít jako Rychlé šípy. Kdo již viděl jejich životní vystoupení na Live Aid, tak v podstatě nemá důvod jít do kina. V rockovém nebi teď musí být hrozně nablito. ()
Soudruzi, soudružky, právě jsem se vrátil z kina. Hudební vydavatel všechny mé hudební návrhy přijal. Nebo spíš mě poslal do háje a pak toho litoval, protože ono to fungovalo. Česká - no dobře, bohémská rapsodie je ultimátní hit dodnes, nemluvě o dalších peckách, a její výsost rtuťová královna mění všechny nosiče hudby sama na sebe. Nedává to smysl? No, to je to kouzlo poezie, vysvětlováním ztratí právě to, no kouzlo no. Dobré znamení je, že jsem se nezbláznil, jen tu sedím, pojídám studenou pizzu koupenou cestou domů a pod tlakem smolím tenhle komentář. Dobrá, něco smysluplnějšího než to dosavadní gaga, jsem přece šampión. Dobovost za jedna, výběr a stylizace hlavní čtveřice taktéž. Zejména představitel Briana Maye, to snad musí být nějaké tajně klonované dvojče, jinak si tu podobu nedovedu vysvětlit. Velmi dobré dialogy, ať už v rámci kapely nebo ty osobní, přestože je film pojat víceméně "pro všechny" a na jistotu, dají se tam najít velmi dobré postřehy o životě lidí, heterosexuálů i gayů (vy máte svoje rodiny, já ne), obyčejných i "celebrit". Soužití Freddieho s jeho snoubenkou, před i po rozchodu, je vlastně smutné - nemůžu mít něco, co chci, protože to nikdy nebude naplno. No a hudba, sestříhaná a vložená hercům do úst a nástrojů zcela dokonale, to je lahůdka hudebních filmů. Ale jo, dám pět a týden asi zas nebudu poslouchat nic jiného. P. S. Ještě takový film o Pink Floyd a jsem zcela spokojen :) ()
"Am I so out of touch? No, it's the children who are wrong." (A osvětlení mého postoje vůči tomuto filmu pokračuje v mém komentáři k Rocketmanovi.) ()
Rád bych viděl i nějakou tu kontroverzní, na dřeň jdoucí verzi příběhu Freddieho a Queen, ale spokojený jsem i s tímhle feel good hudebním filmem, který črtá standartní story vzestupu, pádu a smíření (a hledání vlastní sexuální identity), ovšem za doprovodu nesmrtelné hudby a s famózním výkonem Rami Maleka jako Freddieho. ()
Před zhlédnutím bylo obtížné krotit očekávání, které díky drtivé vlně pozitivních ohlasů (nejen tady, ale i přímo v mém okolí) řádně nabobtnalo. Nečekal jsem však něco nutně fakticky naprosto přesného, ostatně se ani nepovažuju za znalce skupiny. Jednalo se mi vyloženě o zážitek. A ten je opravdu mimořádný. Film má především energii a emoce. A to i přesto, že je poměrně dlouhý a tempo (krom koncertů) nepatří k nejrychlejším. Pokud se zrovna řešily vztahy, samota a hledání se, šlo o kvalitní podívanou. Ale v pasážích, ve kterých se přešlo k samotným vystoupením, byl film naprostou peckou hudebního žánru a právě v těchto mezích jsem snímek vnímal a přistupoval k němu. A samozřejmě, když se ještě takhle vydaří casting a zejména Rami Malek předvede takový výkon, zážitek to posune ještě o trochu výš. Půl hvězdy strhávám za některé příliš chtěné dojemné scény (hlavně ty s rodinou), jinak bez dalších výtek (jen škoda, že na mou nejoblíbenější písničku došlo až při titulcích a už bez obrazu). Přiklepávám slabší plný počet. ()
Skvěle to popsal Dan9k, Bohemian Rhapsody je opravdu bohužel pouhouhým pomníkem bez vnitřní energie. Mnohem větší drama, než děj samotný, přináší veškeré ty zákulistní peripetie s Bryanem Singerem. Někdo možná může cítit nostalgii, emoce které cítí jsou nicméně jeho vlastní projekcí. Snímek sám o sobě je tak plytký, a postavy ploché a totálně vyšťavené, že žádnou emocionální odezvu vyvolat neumí. ()
It´s a kind of magic… ()
Reklama