Réžia:
Dario ArgentoScenár:
Dario ArgentoKamera:
Erico MenczerHudba:
Ennio MorriconeHrajú:
James Franciscus, Karl Malden, Catherine Spaak, Pier Paolo Capponi, Horst Frank, Werner Pochath, Umberto Raho, Fulvio Mingozzi, Rada Rassimov, Tom Felleghy (viac)Obsahy(1)
Kriminální příběh plný vražd, krve a krásných žen. Slepec Franco Arno žije spokojený život. Vydělává si tvorbou křížovek pro noviny a stará se o svou mladou neteř Lori. Jejich idylka se mění ve chvíli, kdy Franco při procházce zaslechne podivný rozhovor dvou mužů před lékařskými laboratořemi. Zprvu mu nevěnuje příliš pozornosti, ale když druhý den zjistí, že laboratoře byly vykradeny a došlo v nich k vraždě, začne se o případ zajímat. Spolu s novinářem Carlem Giordanim se rozhodnou vypátrat nejen totožnost vraha, ale i pozadí tajemných pokusů, které v lékařském zařízení probíhají. A vraždy mezitím přibývají… (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (62)
Ač je sice pravda že Argenta mám rád tak bohužel tohle nemám příliš v lásce, film mi přijde pomalý, nekrvavý a celkem předvídatelný, jediný co to zachraňuje je posledních 30 minut které jsou opravdu našlapané. Atmosféra se dá krájet, vyšetřování je krapet přehnané, ale film je zábava. Jen škoda že film je tak dlouhý. ()
Maestro Argento popustil uzdu své bezuzdné imaginaci až o něco později. Devítiocasá kočka, jeho druhé giallo, tedy ještě postrádá tu obrazovou útočnost s jakou se do diváka pouští ve svých nejlepších kusech, na druhou stranu překvapuje na Argenta až nezvykle logickou dějovou kostrou a slušně vedenými herci. Jinými slovy tahle detektivka má prostě smysl a řád, zápletka kolem genetického výzkumu se z dnešního pohledu může zdát mírně naivní, ale nějaké další výraznější mouchy stran příběhu a způsobu jeho vyprávění si nevybavuju. Potěšily mne i jak jinak než slušně odvedené vražedné scény, samosebou hudba páně Morricona a překvapivá identita vraha. Spokojenost. ()
Prostřední část zvířecí trilogie. Opět se ukazuje, že Argento společně s Morriconem si dosti seděli. Každopádně asi nejslabší počin z trojce, ale i přes to napínavý, chvílemi až mrazivý. ()
Jedná se o průměrné giallo, které bohužel hodně srazily na kolena nudné pasáže. Jinak kostra celého snímku od kamery, přes hudbu až po Argentův osobitý rukopis stojí za jedničku. Bohužel musím říct, že prostředek filmu je tak uspávající, že mnozí z vás se asi ani nedočkají konce pokud si to potom nepřetočíte ()
Hodně váhám mezi 3 a 4*. Film to není vůbec špatný, jako dobová kriminálka to je dokonce výborné. Mou chybou možná je, že jsem to čekal trošku drsnější a horrorovější v tradici pozdějších Argentových giall. Bavil mě hravý střih, bavil mě novinář, který by tehdy z fleku mohl hrát Jamese Bonda, měl na to ksicht, vizáž i celkový nádech. Bavil mě český dabing, což je co říct. Zápletka je tradičně poměrně jalová (což je ale fakt, který mě na těchto filmech spíše baví, ač je často až komický). Co se však filmu nedá upřít, a jsem pro to opravdu velmi rád, že jsem ho viděl, obsahuje nejlepší scénu přejetí člověka vlakem ve filmu, c jsem dosud viděl. Až ve mě hrklo (nebo jak se lidově říká, až se ve mne hnulo dítě). 3,5* ()
Zdlouhavý příběh týkající se genetické laboratoře, kde začnou umírat vědci. A vzápětí svědci. Kdo za tím stojí se snaží rozlousknout mladý novinář společně se starým slepcem v podání vynikajícího Karla Maldena. To je ale bohužel, kromě kamery, jedna z mála zajímavých věcí na tomhle filmu. Humorná policie tentokrát naštěstí příběh spíše prosvěcuje než otravuje, jako později v Tmavě červené. ()
Kriminálny príbeh s niektorými dobre natočenými vraždami. Začiatky Argentovho spojenia s giallo žánrom. Niekto bude čakať určite viac, ale sklamaný by nemal byť nikto. ()
Pre mňa neznáme Argentové giallo ale u mňa docela veľká spokojnosť.Kamera sa vyznamenala a napríklad tá z pohľadu vraha ako sleduje vlak a potom prichádza k obeti bola úchvatne zaujímavo dokonalá.Je tu aj pár komických situácii,ktoré ma pobavili.Film disponoval atmosférou a k tomu mu skvelo dopomáhala Morriconeho hudba.Vynikajúco prepracovaný príbeh z vynikajúcou detektívnou zápletkou .Len napätím tento film disponoval minimálne.Vynikajúce giallo ale určite nieje najlepšie od Argenta ale aj tak má vynikajúcu úroveň. ()
Tak Dario Argento vytvoril na jeho pomery netypický film..prepracovaná thriller/krimi ktorá sa čím ďalej ku koncu vyvíja a vytvára skvelú dusnú atmosféru..mne sa to celkom páčilo ()
Druhy kousek z Argentovy animalni trilogie, ktery ale pomerne dost klame nazvem a ani se mu nedari vyskocit z prumeru. Je zde kladen jeste vetsi duraz na krimi aspekt, nez v jeho ostatnich Giallo kouscich a pokud pominu 2 sceny, jednalo by se o temer neArgentovske dilo. I Morricone tentokrat jakoby nevedel coby a tak brousi do svych choralovych motivu pouzitych v drivejsich westernech. Plusem je pomerne zajimava a komplexni story, ale i tak je to zrejme nejslabsi ranny Argento. 5/10 ()
Scéna na nástupišti je výborná. ()
Vynikajúce, a tak trošku nedocenené, Argentove giallo. Áno, Deep Red je vyšperkovanejší, Bird prelomový atď. Ale čím viac máte žáner napozeraný, väčšie aj menšie klenotíky, tým viac Argentovo druhé dielo doceníte. Geniálna Moriconneho hudba, poctivá práca kamery, mnoho vychytávok, skvelý príbeh. A zopár nezabudnuteľných 70s style giallo kills k tomu. Lahôdka. ()
Dario Argento ma v sedemdesiatych rokoch ešte nesklamal. ani tuto. vynikajúca kamera ktorá sníma s mnohých zaujímavých uhlov tak ako sme u Argenta zvyknutý. Giallo umiestnené do vedecko výskumného ústavu zaoberajúcou sa genetikou. Vyšetrovanie prekvapivo zaujme novinár a slepec (náhodou parádne zahratý) ktorý sa spolu prekúšu až k finále ktoré opäť stojí zato. Síce pomenej gore a nevýrazný hoci nie zlý soundtrack Ennia Morriconeho nekazia výsledný dojem. ()
Atmosféra určitě výborná a je zde vidět Argentův jasný rukopis. Napínavé scény, krásné ženy a krvavé vraždy jsou vším co ke giallu patří. Možná jsem od filmu očekával až moc a musím přiznat, že mě některé momenty trochu zklamaly. Zejména, kdy se slepý bývalý novinář v pohodě vydává na dobrodružné výpravy a policie bere na akce oba novináře a ještě spouští akce podle jejich rad. Nebo je slepec jediným, koho napadne, zda se nejedná o výřez fotky. Tady ale asi až moc zkoumám detaily a tak zase nesmím vynechat takové scény, jako je třeba ta "nádražní", které jsou vynikající. ()
Dzallo /italsky slasher kombinovany s detektivkou/ ma hodne fascinuje, a Dario Argento /Phenomena, Suspiria/ natocil len taky priemerny horor. Film ma dost sialenu dlzku 112 minut a vyse hodiny sa nic dohromady nedeje, len sa rozbehlo patranie po vrahovi. Krasne zeny su vrazdene, ale vrazdy su plne limonadky ci kecupu ci co to bolo, a prilis tato limonadka bije do oci, zaverecne rozuzlenie ma nechalo uplne chladnym, a bolo dost predvidatelne. Ne, ne, tento film nepatri medzi Argentove najlepsie, tam suverenne radim Suspiriu. 67 % ()
Sice to má občas hororovou atmosféru, ale spíš je to jen kriminálka, kdy dva novináři (jeden slepý) pátrají po serii vražd co mají něco společného s věděckým ústavem. Vraždy mají nápad a jsou dobře natočené, ale dějově to po hodině začně nudit. Je to vše moc zdlouhavé. Poněkud bizardně působí soužití slepce "Koblížek" a jeho malé "neteře", divil bych se ,že úřady nechají výchovu dítěte slepci!!! Rozuzlení je po určité době víc než jasné a je jen otázkou času, který za tím stojí. Průměrná, ale jednou koukatelná nuda. ()
No, na Daria Argenta to bylo docela slabý, rozhodně jsem očekával víc. A ani ta kočka se tam vůbec neukáže, vlastně o ní jako o zvířeti vůbec nejde, takže další nemilé překvapení. Plus je tam příšerně málo zabíjení a závěrečná pointa je, dá se říct, plonková. Sice jsem se při filmu přímo nenudil ale nemůžu hodnotit jinak, než za průměr. ()
Na tomto v pořadí osmém viděném kousku od Argenta mě zaujaly dvě rozdílné "nej". Jedná se o nejlépe natočený film pana režiséra (což je vidět na různých střihových vychytávkách a podobně), zároveň však asi nejvíce staví na různých detektivních klišé - třeba taková Phenomena se taky opakovala, nicméně zatím snad vždy dokázal vždy přijít s něčím inovativním, tento film je spíše takovou šablonou, na druhou stranu některé žánrové prvky jsou příjemné (například krása Catherine Spaak). Stále se mu však nedá upřít cit pro krvavě vzhlížející scény - obojí škrcení či scéna na nadráží jsou atmosfericky na jedničku s hvězdičkou, napětí je taktéž standartní kvality. Zde mimochodem nacházím zatím asi nejlepší herecké výkony v rámci Argentovy tvorby, giallo sice na tuto stránku nikdy moc nedbalo, i tak je zajímavé sledovat, jak zde a ve své prvotině se snaží o jistý umělecký záběr (třeba zmíněné prostřihy). Hudba Ennia Morriconeho je povedená a do filmu zapadá, i přesto mám z ní stejný pocit jako z filmu obecně - dobře odvedená práce, jenomže jako bych ty tóny už někde slyšel... ano, skladatelé mají znatelný rukopis, a i tady to není výjimka, nicméně u nápaditostí hýřícího Morriconeho to trochu překvapuje. I přesto, že jsem viděl u Argenta mimojiné propracovanější nápady, tímto počinem vůbec nezklamal, potvrdil si své místo v mé topce a ze všech čtyřhvězdičkových filmů je tento momentálně asi mému srdci nejbližší. ()
Na európsky triler nie zlé spracovanie, ani zápletka nie je z radu jednoduchých alebo zle napísaných, ale to, čo predovšetkým drží film nad vodou, je dvojica amerických hercov, ktorí film správne ťahajú. Aj keď Maldenova rola slepca ide miestami do komična. Duo novinára a slepca pátrajúceho po odhalení vrážd bol dobrý nápad. Na mysteriózny triler absentuje lepšia atmosféra (vypichol by som iba scénu v hrobke), ale vyrovnáva to zasa Morriconeho hudba. Občas sa vyskytnú menšie (typicky talianske) nelogizmy. Keď to porovnám s neskoršími Argentovými horormi, prípadne detektívkami, tak je tento triler o level lepší. ()
Za prvé, musím odvolat to, co jsem kdysi řekl, totiž že Morriconeho hudba se k argentovkám nehodí. Zde je fascinující, přesně taková, jaká má v giallu být - jemně vlezlá, depresivní, taková, že si u ní zapamatujete melodii na první poslech. Devítiocasá kočka je druhé Argentovo giallo, a rozhodně to není nějaký začátečnický film. Vynikající, umně stupňovaný a vybudovaný scénář, dokonce občas i vtipný, ovšem nedegradující horror na pouhou komedii, vizuální stylizace a skvělá kamera trochu připomínající Tenebre. Asi jedinou chybou scénáře (ale to je podobné i v dalších argentovkách, třeba v Profondo Rosso) je, že postavy občas mluví samy se sebou, což je trochu rušivé. Není to ani tak morbidní, spíš kruté (přes několik vysloveně gore scén, které ovšem Argento nenechává být, ale velmi důmyslně je rozpracovává v dalším příběhu). Snad z dosud viděných filmů v žádném nebyly morbidity využity účelněji a organičtěji. Nádherná vizuální stylizace příběhu o novinářích, kráskách, lékařských experimentech a především smrti je zcela srovnatelná s nejlepšími mistrovými díly. Jeden z nejlepších filmů, jaké Argento kdy natočil - je-li vrcholem jeho díla Trilogie matek, Devítiocasá kočka je sice kus pod ní, ale ne tak velký kus. Lituji, že jsem to viděl s anglickým dabingem. Smile, bitch, your train just slashed a man. ()
Reklama