Réžia:
John MaddenScenár:
Ol ParkerKamera:
Ben DavisHudba:
Thomas NewmanHrajú:
Bill Nighy, Maggie Smith, Tom Wilkinson, Dev Patel, Judi Dench, Celia Imrie, Tina Desai, Penelope Wilton, Seema Azmi, Lillete Dubey, Ronald Pickup (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Báječný hotel Marigold v Indii si vybrala skupinka siedmich noblesných dôchodcov z Veľkej Británie, aby v ňom strávila svoju zaslúženú starobu a odpočívala obklopená prepychom a vymoženosťami. Tento plán platil len do chvíle, kým sa sedem seniorov, túžiacich po zmene a novom živote, neocitlo pred bránou starého, rozbitého a nefunkčného hotela. Od tej chvíle sa všetko zmení a dôchodcov namiesto odpočinku čaká prežitie vzrušujúcich, vtipných a romantických dobrodružstiev, pri ktorých spoznajú skutočnú tvár exotickej krajiny plnej netušených radostí a možností. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (346)
Exotikou šmrcnutá Láska nebeská podzimu života účastníků zájezdu a to nejen pro ty, kteří již spadají do kolonky "třetí věk". ()
Rozbeh nadchne delikátnym hereckým ansámblom aj filmárskou kreativitou - expozícia filmu je tu perfektne zhrnutá do úvodných titulkov a vzbudí veľké očakávania. Ale potom následuje riešenie osobných problémov, ktoré ma s postavani riešiť nebavilo. A Maggie Smith ma doslova iritovala, čo sa mi pri postavách, ktoré mám pochopiť a nájsť si k nim cestu, obvykle nestáva. ()
Jste li zarytý funoušek Bridže a každý druhý den si s ostatníma skoromrtvolama lámete hlavu, jak zmáknout sehrávku, aby ta druhá nesympatická babka s protivným dědkem dostali na prdel, přičemž si v uvolněné konverzaci vyměňujete životní zkušenosti s prostatou, močovými kameny, artritidou, křečovými žilami, parkinsonem nebo roztomile fatalisticky polemizujete o kremaci, rozprášení či zakopání naprudko, budete z tohoto filmu nadšeni!!! Pokud ne, pořádně se před tím zamyslete, chcete li být rozprášeni nebo nacpáni vedle dědy Winstona do už tak narvané rodinné hrobky, protože u toho natuty pojdete nudou! ()
Lehkým stylem napsaná příručka, jak komunikovat se starými lidmi a Indy – pro ty, kdo své prarodiče deset let neviděli, v Indii nikdy nebyli a nic na tom nehodlají měnit. Madden bez jakýchkoliv okolků staví celý film na britských hercích první třídy (kteří ovšem věkově patří do univerzity třetího věku). Dává jim dostatek prostoru, aby se vypovídali o svých prvních láskách a posledních přáních. Jelikož dámy a pánové vskutku mají nač vzpomínat, mluví dlouze a často. Aby nás jejich dojímavé, vědomím nedlouhé budoucnosti prostoupené výpovědi náhodou nepřivedly k myšlence, že život je děvka (která ovšem víc bere, než dává), jsou vážná slova prokládána dynamičtější indickou milostnou linií a humornými scénkami na téma sex v pozdním věku. Lechtivý humor pozbývá na nepatřičnosti (a tedy na vtipnosti) ve světle filmů jako Sedmé nebe – to je dnes představa geronto-sexu ještě stále tak výstřední? Bohužel se mi nepodařilo rozluštit, jaký význam, kromě exotických lokací, mělo situování děje právě do Indie. Někteří z účastníků zájezdu mohou pamatovat zlaté časy britského impéria, kolonialistická minulost však ve filmu není nijak rozváděna, nanejvýš implicitně na postavě Maggie Smith, která se z nerudné rasistky jako zázrakem mění v celku vlídnou paní. Producentovi zřejmě přišla Indie jako vhodná lokace. Od Anglie odlišná dost, aby byl nevyhnutelný střet kultur nápadný, současně spojována s filozofií, ze které se západní člověk může hodně naučit. Netuším ale, proč by se něco radikálně nového měli učit lidé, jež již byli životem poučeni dosyta. Žádný z nich přitom nevypadá na dobrodružný „zážitkový“ typ a neboť do hotelu zřejmě (snad s jednou výjimkou) nepřijeli zemřít, nepůsobí jejich touha okusit na stará kolena něco exotického ani trochu věrohodně. Dobrými pocity zahalený a hřejivými barvami prosvětlený film zcela postrádá autentický odér stáří, smrti a indických ulic, zato na sto honů zapáchá scenáristickým kalkulem a tou nejprostší režisérskou rutinou. Je pěkné mít Nighyho, Denchovou a Wilkinsono pohromadě, přesto si raději pustím film, kde hrají sami a který netrvá čtyři hodiny psychického času. 60% ()
Trošku mi to připomíná ty naše české Vrásky z lásky. Stáří, bilance, prožité životy, ale zde byla úroveň hereckých výkonů i emocí silnější. Možná za to může ta Indie. Nebo Maggie Smith. 70%. ()
Slabota. Herci sú samozrejme fajn (Bill opäť suverénne vládne), ale scenár je len spleť schematických zápletiek, ktoré sa (kvôli dĺžke filmu už bez akéhokoľvek záujmu diváka) schematicky uzavrú a nezostane vôbec žiadna emócia. 5/10 ()
Film, ve kterém se vystřídala nejstarší britská herecká smetánka, která v příběhu popadla druhý dech. Ten ale nevydrží věčně. Hezký, příjemný a trošku nostalgický film, kde se vzpomíná, zapomíná a občas trošičku i připomíná realita všedních dní. Nejzajímavější na tomhle filmu je ale porovnání problémů britské střední vrstvy a indické nejnižší kasty. Člověk si tak trošku uvědomí, že se v té Evropě nemáme vůbec špatně, i když v jednom kuse nadáváme na cokoliv, co jde proti naším myslím. ()
Veskrze průměrný film. Maddena mám zafixovaného jako režiséra ubulených slaďáren, takže i přes solidní řemeslnou kvalitu jeho filmy nevyhledávám. A i tady se očekávání potvrdila - námět, skýtající uplatnění pro řadu hereckých gerontů, je neokoukaný a jména jako Wilkinson, Dench a Maggie Smith jsou zárukou určité kvality. Celé je to ale hrozně zdlouhavé a spousta scén (a vlastně i celých dějových linek) by tam nemusela být a nic by se nestalo. Takhle se pobavíme u pár vtipů, zamyslíme u několika zajímavých myšlenek ohledně stáří (bez ironie), ale to vše je rozmělněné v hromadě nudy a plků, na které by neměl mít čas nikdo, ať je v jakémkoli věku. Rým. ()
Indie je sice naprosto plakátová, zápletka vykonstruovaná, film plný očividných klišé a happyend tak hollywoodský, jak jen je to v britském filmu možné, ovšem John Madden nastavil ve svém snímku tak skvěle fungující chemii a anglický humor je tak suchý, že mě to víceméně odzbrojilo a celé dvě hodiny jsem se více než dobře bavil... ()
Ně mě to bylo moc instantní. Problémy Inda - vlastníka hotelu s matkou, babou a pěnězi byly řešeny jak z nejlacinější telenovely. A ti důchodci mě prostě moc nezajímali. Koukat se na to ale dalo a jako film pro vaše rodiče to určitě také nezklame. ()
Sex ve městě pro 60+. ()
,,PŘIJEĎTE STRÁVIT SVÁ PODZIMNÍ LÉTA DO INDICKÉHO PALÁCE S NOBLESOU ANGLICKÉHO ŠLECHTICKÉHO SÍDLA....“ /// Sedm anglickejch páprdů už se dál nechce rvát s ostatníma v Kaufláči a vyrážej na svoje (možná poslední) dobrodružství. Čeká je jinej svět. Hnědý tváře, černá srdce, smrad kari, ale hlavně hotel pozvednutej z trosek. Milej (?) důchodcovskej humor (tož žádný trapárny…) a postupně je to fakt film spíš pro ty starší a pokročilý. Zároveň se tady dá najít optimismus proloženej indickou romantikou (bez jakejkoliv tanečků, ale přeslazený to je stejně jak hovno z nutrie). Plnokrevný důchodkyně chytaj druhou mízu a tak ti dobrodružněji založení možná začnou pátrat po možnosti ,,dostříkat“ v Indii. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu These Foolish Things (2004) od Deborah Moggach číst nebudu. 2.) Když slyším: MOOLI MOONG DAL, BAGARA BAIGAN, BANJARA GOSHT nevytahuju zbraň, ale příbor. 3.) Chceme si s holkama v důchoďáku udělat hezkej večer. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ** AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Smutné, chvílemi úsměvné, výborné herecké obsazení, ale něco nebylo úplně v pořádku. Buďto já a nebo ten film. Ano, přiznávám se, čekala jsem od tolik propagovaného filmu opravdu trochu víc. Každý ten příběh sám o sobě nebyl rozhodně špatný, ale možná kdyby se každý z nich rozpracoval samostatně a bez toho závěrečného sentimentálního konce, bylo by to lepší. Ale jsem jen laik, kterému je jen docela líto, že se takovým herečkám jako je Judi Dench nebo Maggie Smith dostalo tak málo prostoru. Jinak jsem vsakovala atmosféru Indie naplno a souhlasím s názorem, že Indie je "světlo, barvy, úsměvy a to, že lidé tu berou život jako výsadu.....". A ten podmanivý soundtrack taky nebyl špatný. ()
Nejsem Angličan ani důchodce a do zhlédnutí tohoto snímku jsem doufal, že nikdy v životě nebudu nucen navštívit Indii. Nyní jsem si však jist, že pokud jednou dostanu šanci povstat ze starého železa a zapojit se do nadšeného budování, tak s rozhodností sobě vlastní odhodím berle, nabalím si pyžamo i bažanta a vyrazím první třídou do země, ve které se budu na jednom metru čtverečním mačkat s pěti rodinami a nějakým tím tuk tukem. Obvykle se sice vyhýbám filmům, ve kterých průměrný věk hrdinů převyšuje mou váhu, ale tentokrát mi odložení senioři tak nějak příjemně vpluli do nálady. ()
Neuvěřitelně hloupé, prázdné a kulturně barbarské. Chápu smysl filmové zkratky při odvyprávění příběhu - tohle je jen shluk zkratek, co nikam nevedou a nemají žádnou výpovědní hodnotu. A Milionář z chatrče je oproti tomu esence indickosti. ()
Bollywood i euroamerická kinematografie se už nějakou dobu navzájem ovlivňují. Zatímco produkci indických studií ten zahraniční vliv prospívá a kvalita jde vzhůru, druhým směrem to funguje o poznání hůř. Hotel Marigold sice spáchal Brit jak poleno, ale tenhle filmový kousek má bohužel k tvorbě bollywoodské továrny na sny nepříjemně blízko. Povedl se casting - jak by ne, když si Madden vzal na pomoc hvězdný tým sestavený z nejpopulárnějších herců starší generace. Ani námět není špatný a na jeho základě mohla vzniknout zajímavá podívaná. Jenže abych využil komentu uživatele nash., mohl bych mu "odpustit tu trošku patosu, pohádkovost i sem tam nějaké to klišé", jenže co s tím zbytkem... Ono ho totiž není trošku, ale haldy. Pár poklesků filmu rád odpustím, leč Indie je zobrazena tak, že odpovídá snad všem myslitelným kulturním stereotypům, je tak barvotisková, až to bolí. Postavy fungují spíš jako figurky a pro celý film je charakteristické soustředění na povrch. Všechno je zjednodušované, hrané na jistotu, na první signální. Ten snímek je kultivovaně natočený, konec konců je určený zralejší generaci. Nezdravě se ale utápí v okázalém dojímání a jeho happyend by si nezadal s Pytlákovou schovankou nebo závěrečnou scénou Limonádového Joea. Nejeden dialog v závěrečné dvacetiminutovce si říká o jízlivé zesměšnění. Hotel Marigold se, jak ubíhají minuty, stává spíš nechtěnou karikaturou sebe sama. Celkový dojem: 45 %. ()
Tak jsem se s chutí dodíval na tento film a lehce se mi chce sarkasticky podoknout, že se film lehce podbízivě nabízí divákovi tím, že na něj působí citově, že na něj působí exteriérově, že na něj působí tak a tak a mnoho bla bla bla... Himbajs, od toho je to přeci film, ne? Takže shrnuto podtrženo - Báječný hotel Marigold je báječný film, který na mě po delší době velmi zapůsobil. Velmi, ale velmi.... I když je plný počet hvězdiček možná realisticky moc, pocitově to jinak nejde, než dát plný počet. A film je taky o pocitech a prožitcích... vlastně ne taky, ale hlavně o pocitech a prožitcích.... Dobrá práce pane Maddene... ()
|| Scenár: Ol Parker | Hudba: Thomas Newman | Produkcia: Graham Broadbent | Distribúcia: Fox Searchlight Pictures | Štúdio: Blueprint Pictures, Imagenation Abu Dhabi | Rozpočet: ? $ | Tržby: - $ || ()
The Best Exotic Marigold Hotel možná nic nového nepřináší, je nicméně tak vyspělý po všech stránkách, že mu to s radostí odpustím. Britové zkrátka umí točit komedie, jejichž hlavní hrdinové se pohybují v důchodovém věku tak, že ze zkušených herců udělají jednu z předností filmu, že celý film působí uvěřitelným a vyzrálým dojmem. (Schválně zkuste porovnat s českými filmy poslední doby, kde se postavy podobného věku často chovají tak, jako by se chtěly vrátit do pubertálních let.) A vzhledem k neskrývaně pozitivnímu naladění, na kterém je celý film založený, mi tentokrát ani nevadí, že každá postava ještě před závěrečnými titulky projeví nějaké ty kladné stránky nebo že jistá verze happyendu je v tomto případě stejně nevyhnutelná jako neurotický hlavní hrdina pro filmy Woodyho Allena. Poznámka: Jakožto fanouška Kennetha Branagha mě potěšilo, že podle toho, co tvrdila autorka původní knihy v sekci Q&A po promítání, to byl právě on, kdo jako první přišel s nápadem tento film natočit a kdo do tohoto fimu přitáhl část hereckého obsazení včetně Judi Dench ještě před tím, než sám musel z projektu kvůli jiným povinnostem vycouvat. ()
Šťastné a spokojené konce pro všechny. Trochu sci-fi respektive spíše pohádka na dobrou noc, ale poslouchá se to a kouká se na to moc hezky. I když je to emocionálně prázdné a soustředěné zejména na vizuální prožitek, než na předání nějakých těch hlubších myšlenek. Všude samá sladkost a slanost, ale na hořkost se tentokrát jaksi pozapomnělo. PS: Judi Dench jsem postavu nikdy nepracující ženy nevěřil ani minutu! ()
Reklama