Obsahy(1)
„Cokoliv spadne z nebe, to si můžete nechat.“ Tak zní nepsaný zákon kazašských stepí. Zákon náruživě dodržovaný obyvateli malé vesnice, kteří sbírají vesmírné trosky, které spadnou dolů z blízké vesmírné stanice Bajkonur. Posledními dvěma mladými členy vesnice jsou radiový operátor Iskander, známý jako Gagarin, a rázná Nazira. Zatímco se Nazira snaží svým nekonvenčním chováním dát Iskanderovi najevo, že ho miluje, Iskander je evidentně zblázněný nejen do Bajkonurur a rozlehlého vesmíru, ale také do krásné Francouzsky Julie Mahé, jejíž cestu ke hvězdám sledují televizní kamery. Když Julie doslova „spadne z nebe“ v malé vesmírné kapsuli, je to Iskander, kdo ji najde v bezvědomí. Tím, že si Julia nedokáže na nic vzpomenout, je Iskander ochoten předstírat, že jsou zasnoubeni a obrátit starý zákon stepí ve svůj prospěch. Ale i ta nejromantičtější lež nemůže trvat navždy. A „Gagarin“ brzy nebude vědět, kam skutečně patří, a mnohem víc, ke komu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (19)
Jak kazašský Honza k princezně došel a cestou hodnoty ryzí našel. S jarní náladou si klidně hvězdu přihoďte. ()
To není film, ale pastva pro oči. Veit Helmer mě už jednou příjemně překvapil a teď to udělal opět. Krásná poeticky romantická pohádka s prvky humoru (objednávka vany ), takovej ten typ příběhu, který se kdysi vyprávěl po večerech v chalupách, protože nebyla ani televize, ani rádio a protože tenkrát bylo v každém příběhu kus krásy, kterou si vypravěči a posluchači odnášeli v sobě a tady ten poslední záběr, jo ten to dovršil dávám plnej počet. ()
Typický milý, vtipný, naivní, skotačivě zasněný Helmer s pár přehlédnutelnými šlápnutími do velbloudího trusu. Jen dny artového Tuvalu jsou pořád vzdálenější, humor sporadičtější a na dveře už klepe jedno nutné zlo - další film má být totiž pro děti (hlavně teda pro režisérova synáčka, kterého prý kvůli tomuhle chvíli zanedbával). Ale co, pořád se na to i středně těžkému cynikovi kouká hezky. (3,5*) ()
„COKOLIV SPADNE Z NEBE, TO SI MŮŽETE NECHAT“ /// Tam v Kazašský stepi leží kosmická základna Bajkonur. A jednoho dne mezi prosté sběrače kosmickýho odpadu spadne z oblohy astronautka… Koukatelný… kvůli Marii de Villepin. Mohlo byto bejt i ze života, páč kdo ví, co tam v těch končinách ty lidi zažijou… Jinak prostě blbina. Taková Kazašská hříčka bez větších emocí a komplikovanosti děje. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Spadla mi do náruče z nebe ženská. 2.) Zjistím, že není sběrač (kovu) jako sběrač (kovu). 3.) Thx za titule „karelgulas“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Strašne pekný film. Nemám teda úplne možnosť zrovnania, pretože od Helmera som nevidel nič a zo stredoázijskej kinematografie len to najmenšie minimum, ale atmosférou je to niekde medzi poetickým Balkánom a neskorším Käurismakim, teda taká tá jurtová, rojkovská verzia, navyše do toho hrá Bregovič a tomu sa skrátka nedalo odolať. ()
Tuvalu kdysi přineslo nepopsatelně svěží a ojedinělý vítr.. Zdá se, že Helmerovi ale už dávno došel dech. Škoda. ()
Docela zajímavý nápad, který je tak nějak pěkně ujetý. Kazašská step nedaleko stanice Baikonur. Ve stepi ještě žijí lidé, pro které platí to, že co spadne z nebe, je toho, kdo to jako první najde. Ale co když z nebe spadne kosmonautka? A co když si nic nepamatuje? A co když je do ní zamilovaný mladík, který ji najde jako první? Nakonec ne až tak skvělé, ale i tak pěkné. ()
+4* Tento film Veit Helmera jsem měl už dlouho vyhlídnutý a konečně ho někdo už otitulkoval, za což mu velký dík. A jak mám rád režisérův styl a jemný absurdní humor, tak mě i tentokrát nezklamal a naopak překvapil. Poetickým filmům sluší lehký příběh a krásná kamera, aby pohladily dušičku a tady k tomu je navíc efektní výběr jak exteriérů, tak interiérů a dostane nás do míst, kam se jinak smrtelník nikdy nepodívá. Tahle přidaná hodnota se sice projevuje jen v plusku za čtyřkou, ale i to snad bude stačit k přilákání potencionálních diváků. Kdo však čeká bujarou komedii, tak vybírejte jinde a my ostatní Vzhůru do vesmíru, kazašský Gagarine ;-) [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 1 /// STYL: 3 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Objektivně to na slabé 3* je, ale nelíbilo se mi to. Helmerova poetika jde bůhvíproč mimo mě a tady se mi to jenom potvrdilo. Přijde mi, že sice má cit pro záběry, ale pro tempo naprosto nulové. Drtivá většina záběrů trvá déle, než měla a proto to celé je strašně vleklé a nudné - a naprosto stejný problém jsem měl u Tuvalu. Bajkonur se mi ale líbil o něco málo víc, snad jen kvůli krajině. Kromě ní je tu dobře vystavený příběh, docela i dobré herecké výkony a kamera je na slušné úrovni. Jen škoda, že je to tak nudně natočené, že to naprosto zabilo jakýkoli můj vztah k postavám a zájem o film. A přitom téma mladíka, co sní o tom, že bude kosmonautem a jednoho dne se k tomu začne pomalu dostávat... sakra, tohle téma by mě fakt bavilo. Ačkoli se teda z toho postupem času taková dost naivní pohádka, ale naštěstí bez pohádkového konce. Slabé 3* ()
Taký milý film o naivnej Láske, ktorá bola už od prvého momentu platonická. Osobne som očakával, že v tom bude viac komédie, pretože tá by k tomu scenáru určite sedela oveľa viac ako takéto v podstate dramatické podanie. Ale film to bol určite zaujímavý, dokonca by som povedal, že až realistický. Len naozaj škoda, že do toho nebolo vsadenej viac tej komédie, pretože mnohé absurdné situácie si to priam vyžadovali. Práve kvôli tomu striedmemu podaniu je to napokon len obyčajný priemer. ()
Podnikatelský záměr: natočit něco v a kolem Bajkonuru. Sám o sobě je to výborný nápad a exteriéry i interiéry jsou úžasné a neuvěřitelně fotogenické. Ale je tu trochu problém s tím, co se natočilo. Romantická komedie s malým plachým roztomilým kazachem a vysokou krásnou blonďatou francouzkou. No, komedie. Pár úsměvných momentů se najde, ale zádumčivost převládá. Já bych to ale mnohem raději viděl pod taktovkou třeba Kusturici v "balkánské" poloze. Třeba závody k fragmentu rakety s traktory, vozíky a koňmi si o to přímo říkaly... Škoda, mohlo z toho být víc, takhle hodně slabé (ale za to prostředí je dám) čtyři *. ()
Neotřele snové nápady se mísí s realistickou příchutí pusté kazašské krajiny. Veit Helmer, opět s mezinárodním týmem, skládá dohromady exotickou mozaiku s pohádkovými prvky. Tato režisérova již prověřená metoda mu svědčí, přesto v porovnání s jeho předchozími snímky Bajkonur pokulhává. Zejména první části filmu schází tempo, ale určitě se vyplatí počkat na dopad meteoritu v podobě krásné kosmonautky a na nenadálé situace, které s sebou francouzská vesmírná turistka přinese. ()
Famózně jsem se pobavila.Laskavý humor.Ani stopa po nějakém zesměšňování.Anebo jinak:kdo si tam co hledá, to si vždy najde.Fascinovalo mě,co všechno se dá ve stepi osedlat aby se dorazilo ke zdroji obživy co nejdřív.Ty dostihy musíte vidět! ()
Film postrádá humor a ani obrazová stránka nenabízí nic pozoruhodného. Veškerá vizuální potěcha pochází čistě z výběru exotických lokací. Jediným ozvukem dřívější atmosféry Helmerových filmů je dynamická Bregovičova hudba. Respektive je i jediným strůjcem trosek atmosféry v Bajkonuru. Odhlédneme-li od formálního i vypravěčského diletantismu, zarazí především pokřivený náhled na mezilidské vztahy. Snímek by si asi vše omluvil fatalistickou pohádkovou optikou. Jenže vztahy v pohádkách a mýtech jsou jednoduché, nikoli deformované... 40% ()
Zajímavá kombinace ruského vesmírného programu a tradičního života na kazašské stepi. Takový spíše pohádkový příběh (vzpomněla jsem si nevím proč na Majku z Gurunu) zasazený do exotické lokace. Nevím, nakolik jsou reálie skutečné, občas jsem opravdu pochybovala. Poselství je celkem jasné a sympatické, ovšem obávám se, že poněkud naivní a vykonstruované. Jako pohádka dobré. ()
***1/2 ()
Milý nezáludný snímek, kterak se mongolský pastevec zamiluje do francouzské kosmonautky. ()
Mně to snovo a realita přišlo trochu přitažené za vlasy. S marnou naivitou skotačivě doskákal pro dvě hvězdy. ()
Milé a působivé především co se obrazové stránky týká. Pro mne i poučné, neboť o projektu Bajkonur jsem měl velmi kusé informace. Takže tam někam do kazašské poušti nedaleko ruského raketového střediska zasadil Helmer pohádkový příběh o lásce k ženě, vesmíru a touze po poznání. ()
Reklama