Réžia:
Martin FričKamera:
Jan StallichHudba:
Jan ŠímaHrajú:
Hugo Haas, Adina Mandlová, Karel Hašler, Václav Trégl, Milada Gampeová, Helena Monczáková, Božena Svobodová, Emilie Nitschová, František Kreuzmann st. (viac)Obsahy(1)
Verný sluha Baltazar už nestačil upokojovať rozhorčených veriteľov a odpratávať alkohol z tých najneuveriteľnejších skrýš. Až náhodný omyl pri lekárskej prehliadke a sobáš s neznámou ženou privedú mladíka na správnu cestu... Najvydarenejšia komédia autorskej dvojice Frič – Haas. Hugo Haas stvárnil hlavnú postavu a dokonca zaspieval aj dve populárne piesne: Mňa to tu nebaví a Mne jeden pohľad nestačí, ku ktorým si napísal sám i texty. (RTVS)
(viac)Recenzie (138)
Výborná predvojnová komédia s vtipnou zámenou osôb. Hugo Haas hrá svoju rolu roztržitého hochštaplera veľmi dobre. Nie je to síce Funés, ale dýcha mu na chrbát. Klasický český slovno-situačný humor. Herci v ostatných roliach sú väčšinou len krovie pre Haasove výstupy a ich výkony sú viac menej ochotnícke. Výnimkou sú Jaroslav Marvan a Václav Trégl, ktorému sa tiež pár fórov ujde. ()
Před lety mě tento film uchvátil... Teď mám ale pocit, že by se z toho, že je člověk (jako) mrtvý, dalo vytěžit mnohem víc. Jenomže ten Hugo Haas...chápete, ne? :-) ()
Tak tohle bylo ze strany Hugo Haase přímo exhibiční. Jeho dynamicky pojatá postava zcela ovládla film a v podstatě co slovo to perla. Vysoká škola humoru. ()
Kde sú tie zlaté časy, keď sa vedeli točiť takéto pohodičkové filmy. Miestami fakt skvelý zábavný úlet, dokonca príde aj niekoľko skvelých vychytáviek a odozva ne tú dobu, plus chúďa psík čakajúci na svojho pána až mu brada z toľkého čakania narástla. /80%/ ()
Dalsi z bravurnich komedii mistra sveho oboru - Hugo Haase. ()
Jéééé, tohle je moc fajn. Hugo Haas tu exceluje. Tak mě až napadá že je škoda že se u nás už netočí tolik filmů jako kdysi a už vůbec ne tak dobrých! ()
V předválečných filmech mám mezery a tohle byla jedna z nich, Hugo Haase navíc znám jen z Bílé nemoci (dr. Galén) a z Fričova Švejka (dr. Katz). Tady mne příjemně překvapil svou komikou v roli synovce - flamendra a svůdníka krásné Adiny Mandlové. Osudová záměna rentgenových snímků odstartuje vodopád Haasových skečů (splacení dluhů v loterii, kdy z vítězného věřitele vytáhne dalších 1100 Kč) a převleků - mj. i za Hitlerova čalouníka s knírkem, učitelku zpěvu, či neviditelnou hodnou holčičku. Některé scénky jsou inspirované ještě v němém filmu - třeba vzájemné polévání s hostem v hospodě a pak pomsta zapojením hadice s vodou za jeho krk. I přes občas vylouděný úsměv mne však Haasova one man show tolik nebavila jako snímky s Vlastou Burianem a Oldřichem Novým. Ukázka: http://www.youtube.com/watch?v=w4qdchmCS2Q ()
„Dovolíte, abych vás na něco upozornil?“ – „Na co?“ – „Na sebe.“ Úplný začátek mě zrovna nechytl, nicméně po nějakých 10-15 minutách se to docela solidně rozjelo a dech film začal ztrácet až úplně ke konci. Film stojí jednoznačně na Haasovi (ostatní jen nevýrazně sekundují a v případě „nesmělé“ Mandlové je to spíš tragédie než zábava), hláškách a v neposlední řadě hravosti. Scény jako loterie, svatba, čalouník, plat, či „vousáč“ jsou nápadité. A dokonce i některé prvoplánové vtípky typu karet či koňaku díky Haasovi stejně zafungují a nevyzní trapně, což je docela kumšt. Ani opilecká sekvence není vůbec špatná. Ale jak už jsem naznačil, k závěru filmu dochází šťáva, a to především kvůli přílišnému natahování „omylu“, kdy už má divák skoro potřebu tam naběhnout a objasnit to za postavy. Ale celkově je to solidní zábava, které rád ty slušné 4* přiklepnu. „Počkej, ještě něco. Jo pohřeb mně musíš zařídit! Ve 4 hodiny hraju ještě poker, o půl páté asi začnu tak přibližně umírat, tak řekněme v 5 hodin, aby si pro mě přijeli, ne?“ ()
Příspěvek Hugo Haase do československého hraného filmu třicátých let minulého století je nemalý. Ostravský objev vnesl do dobové kinematografie živé a temperamentní herectví podmalované nezaměnitelným a sympatickým židovským akcentem. V tomto ohledu je i významným kulturním dědictvím společnosti, která "zásluhou" nacistů a šoy u nás neexistuje už neuvěřitelné sedmé desetiletí. Zápletka s nenapravitelným povalečem je v dobových poměrech nadprůměrná a i film sám si podle mého názoru stále uchovává svou živost a nezaměnitelnost. Lze říci, že právě po těchto stupních dospívá Haas k svému vrcholu, k dystopii, inspirované Čapkovým stejnojmenným dramatem, k filmu BÍLÁ NEMOC. ()
Specifický gengre autorských Haasových filmů směle čerpal půvaby Mandlové a nevšední herecký projev Hašlerův. Aby to vše potlačil a znovu uvedl na světlo jako svěží novinku. Mohu. ()
Ať žije nebožtík, kterého to tady nebaví. Tenhle nebožtík nás i po své na hodinu přesně předvídané smrti dokáže bavit ještě po letech. "To jsi ty, Lumpíku? Já jsem se opil a teď nevím, kde jsem. Tak se na mě nezlob, já ti přinesu živýho kanárka. Přijď si pro mě ... kde to jsem? Je to nádraží nebo muzeum? Tak víš co? Přijď k divadlu." Tragédií současné komedie je málo kultivovaných scenáristů s mozkem a smyslem pro humor. ()
Společně s Muži v offsidu a Mravností nade vše, moje nejoblíbenější komediální Haasovka (fantastickou a mrazivou Bílou nemoc sem samozřejmě nepočítám). Takhle má vypadat prvorepubliková zábava převedená na filmové plátno. ()
Film, na který se vždycky rád podívám, protože Hugo Haas byl skvělý komik, Adina Mandlová krásná, Karel Hašler nonšalantní, Václav Trégl roztomilý... A protože Martin Frič byl machr za psacím strojem i za kamerou. Nejraději mám tu střelenou část s převlékáním a závěrečné vyhánění nechtěné manželky. ()
Naprosto dokonalá komedie mistrů svého oboru Maca Friče a Huga Haase. Po poměrně dlouhém srovnávání docházím k závěru, že se jedná (o asi) nejlepší Haasův film. Božský ironik, tentokrát skutečně perlí (vypisování úspěšných scének je zavádějící, protože se tento soupis ztotožňuje s celkovou délkou filmu), ale přesto aspoň politý flamendr, věřitelská loterie, Číňan a golf, rozvodové řízení u advokáta, milostné vyznání pod okny svého strýce. Ironie je zde opravdu použita měrou vrchovatou. - Scéna ve vybíleném bytě: "Máš to tu pěkně zařízené." - "No prosím, to ještě není celé, tady někde v těch místech bude takový malý obrázek." - Adina Mandlová o další film půvabnější, z nepřeberné galerie sluhů Václava Trégla zaostává Baltazar Souček jen o málo za Václavem z Anduly, co vyhrála. Karel Hašler v dobré komediální roli, která sice jen přihrává, ale je o poznání lepší než vlastenecky patetičtí a sentimentální písničkáři a králové ulice. Výraznou složkou filmu je i hudební doprovod, zvláště zrychlená verze písně "Mě to tady nebaví", a zatímco v Mazlíčkovi nebylo Haasovi "do zpěvu", zde si zazpívá hned dvakrát s výbornými texty. Ještě bych rád připomněl scénu, ve které se Haas maskuje za čalouníka, mluví hlasem přítele Jaroslava Vojty, ale připomíná někoho docela jiného. Tehdy nejznámějšího evropského čalouníka nádherně karikuje odlepeným knírkem, ze kterého zbylo pouze trochu chmýří pod nosem. Velmi rád bych oživil barrandovský ateliér roku 1935 a požádal tvůrce, kteří se tam tenkrát shromáždili, jestli by nemohli během čtrnácti dnů natočit ještě jeden podobný film. ()
Copak nebožtík. Hlavně kéž by žili Martin Frič, Hugo Haas a Adinka Mandlová! A Kéž by si pak otevřeli filmovou školu a současné tuzemské břídily učili tomu, kterak natočit komedii. Bravo, ze smíchu mě bolí tváře! P:S ´Tédvojko´, kde máš rozpočet? :-D ()
Brilantní Hugo Haas, zajímavý Hašler a malinko dřevěná Mandlová, roztomilý Trégl a ještě roztomilejší pes v povedené komedii typické pro dobu svého vzniku. ()
Vynikajúca komédia s úžasným Hugom Haasom. Avšak najlepší bol aj tak Lumpík. Páčili sa mi niektoré nápady, navyše to celkovo bolo tak staromilsky roztomilé. No a na Adine Mandlovej som mohol oči nechať. Silný nadpriemer. 85/100 ()
Haas a Frič dokázali i primitivní červeno knihovní námět povýšit na velmi dobrou komedii. ()
Ať sebevětší konina, Haas je k sežrání a božská Adina opravdu nepotřebovala umět hrát. Trégl rulez! ()
Fričova klasická komédia už na mňa pôsobila dnes značne kŕčovito. Komédia založená na rôznych nedorozumeniach, ktoré sa vyriešia v hodine dvanástej má samozrejme potenciál, lenže ten nie je myslím využitý tak, aby pobavil aj desiatky rokov po svojom vzniku. Zo začiatku to nabudí, v strednej pasáži zase trochu unudí a koniec je už iba čakaním na to, kedy to konečne všetkým dôjde a budú šťastní až do smrti. Prečo mi má byť ale sympatický takýto márnotratný chlapík a prečo sa doňho zaľúbila Alina Mandlová, je pre mňa záhadou. Verím, že to svojho času rozosmievalo davy a preto sa prikláňam k vyššiemu hodnoteniu. ()
Reklama