Réžia:
Stefano SollimaKamera:
Paolo CarneraHudba:
MokadelicHrajú:
Pierfrancesco Favino, Filippo Nigro, Marco Giallini, Andrea Sartoretti, Domenico Diele, Roberta Spagnuolo, Josafat Vagni, Fabio De Caro, Giorgio Marchesi (viac)Obsahy(1)
Posměšnou zkratku ACAB (All Cops Are Bastards) znají dnes z fotbalového prostředí i malí kluci, setkáváme se s ní na autobusových zastávkách a posprejovaných továrních zdech, objevuje se na transparentech fotbalových ultras a dokonce i jako motiv oblečení.
Když se kácí les, musí lítat třísky. Hoši z italské policejní zásahové jednotky Cobra (Pierfrancesco Favino), Negro (Filippo Nigro) a Mazinga (Marco Giallini) o tomhle vědí své. Když místo s rodinou tráví neděle v ochozech stadionů, kde čelí plivancům, lahvím a vytrženým sedačkám, a nesmí se pohnout, dokud nedostanou rozkaz, každý jejich tvrdší zákrok vyvolá bouři nevole a následnou kritiku veřejnosti a jakýkoliv průser končí u přestupkové komise nebo rovnou u soudu, kde se v lepším případě zahladí křivým svědectvím, jsou něco jako brutální andělé v uniformě. Nováček Adriano (Domenico Diele) nepřichází do jednotky zrovna v nejklidnější době, v Itálii je před volbami, země čelí problémům s nelegální imigrací, narůstá trestná činnost páchaná cizinci a na druhou stranu se zvyšuje i počet rasisticky motivovaných útoků krajně pravicových hnutí. Po jednom střetu s tifosi skončí pobodaný Mazinga v nemocnici a jeho parťáci se zavážou pomstít.
(dopitak)
Recenzie (168)
Jo, jsem ACAB, takže tenhle film beru trochu jinak. Sere mě, jak se tady kavárenští yntelechtuálové vyjadřují o věcech, o kterých nemají ani potuchy. Pořád tady melete, jak je tam hrozně poukázáno na ten rasismus a jak tam jsou zlí na přistěhovalce. Dementi, jděte si žít mezi negry a pochopíte, zatím píšete velkohubé kecy od počítače ve svém domě v bělošské čtvrti. Dále, teoretičtí plácalové, tvrdící, že bojové scény ve filmu nejsou dobré. Kurva, já jsem zažil takový boj a můžu vám napsat, že to, co chcete vy, je nereálné. Bojové scény fízlů s fandy ve filmu jsou naprosto realistické a přehledné, přesně takové, jaké by být měly. Doprovází to navíc skvělá hudba (The Clash, Pixies, The White Stripes). na jednu stranu dobře a realisticky natočené, na druhou stranu z toho smrdí agitka. Já se etdy smiluju, protože jsem se bavil, dám čtyři hvězdy. ()
Otloukání dutých hlav při čutálistických seancích či likvidace cigánských ležení je krásná, záslužná a naplňující práce! Musíte být sice tak trochu vypatlané hovado jako "oni", ale žádný řidič hovnocucu z nebe nespadl, že? Každopádně bylo milé vidět, že klerofašistická policie nezná předsudky a pěkně bez rozdílů čistí oba konce spektra. Ať už jste Vandas nebo Stojka, škoda každé rány tonfou, která padne vedle. A na příští CzechTek bych určitě přizval nějaké ty posily z Itálie. Čím více těch milých, mladých lidí, co se v životě nedotkli drog a nikdy nedělají bordel "uklouzne v koupelně", tím lépe! ()
Dost jednostranně pojmenovaný film přináší vlastně docela dost objektivní náhled na problémy v Itálii, které ale univerzálně nejsou jenom problémy právě v Itálii, ale v celé Evropě. Kolikrát jsem v tomto filmu našel problémy i naší země. Kolikrát jsem nad tímhle filmem přemýšlel a kolikrát jsem se nemohl zbavit dojmu, že za všechny ty globální problémy si může člověk sám. Systém nám to takhle bohužel nastavil. Vše řídí námi vytvořené zákony a začíná se zapomínat na lidskost a emoce s nimi spojené. Nechci přemýšlet nad tím, kam tohle všechno jednou zajde... ()
Evropská, respektive italská Tropa de Elite. Hodně vyhraněný film, hluboká sonda to současného stavu Evropy a západního světa, v níž jde především o nezvládnutí imigrační politiky, frustraci mnoha vrstev obyvatelstva a bludný kruh, ve kterém se právě nyní nejen Itálie nachází. V All Cops Are Bastards jde ale také o postižení toho obrovského tlaku a stresu na příslušníka elitní jednotky, o syndrom vyhoření, který z tak exponované a stresující práce vyplývá, o zmar, který musí zažívat příslušník pořádkové policie. O fotbal tu vlastně nejde ani okrajově. Tvůrci používají klasického modelu příchodu nováčka mezi elitní zásahový sbor těžkooděnců, který postupně projde iniciací a stává se členem užšího jádra veteránů policejního sboru, kteří používají vysoce kontroverzní prostředky berouce spravedlnost do vlastních rukou. Po formální stránce film režiséra Stefana Sollimy nepřináší sice nic nového a coby akční thriller je nanejvýš průměrný (místy má navíc takový ten ,,italský" look), ovšem sdělení zakódované do dějových linií nikoho nenechá na pochybách, že jde o velice silný film, bez ohledu na to, zda s ním ideově souhlasí či nikoliv. Má totiž sílu otevřít diskuzi s politicky většinou tabuizovaným tématem. Vynikající kontroverzní film, pokud to není protimluv... ()
Nad očekávání dobrej film. Je to vyprávěno z pohledu římských těžkooděnců, jejichž denní chleba jsou bitky se zdivočelými tifosi, dohled nad deportací nelegálních imigrantů, vystěhovávání chudých obyvatel z bytů a další chuťovky, co vám zrovna na náladě nepřidají. Soustředí se to na jednotku čtyř kolegů a jednoho, co ho v minulosti od policie vyhodili. Všichni mají depky z práce, a do toho řeší docela husté osobní problémy, na kterých se dobře ilustruje dilema, kdy jste ještě dobrý policajt, a kdy už překračujte určitou mez. Film nevynáší soudy, neglorifikuje policii a zároveň jí nekritizuje. Snaží se to na určitých, podle mě dobře vymyšlených, příkladech ukázat, jak složitá může problematika hooligans, nelegální imigrace a z ní proudícího rasismu a následné policejní brutality být. ()
POLICEJNÍ SÍLY, BANDA PĚKNEJCH ZMRDŮ.... /// Těžkooděnci. Jednotka den ze dne populárnější. Kdo jsou ti, jenž stojí na stadionu čelem k fotbalovejm fandům (???), jménem radnice vyklízej byty a bráněj demonstracím či bitkám ,,ultras“? Cesta do nitra policejních bastardů, jejichž ochranou proti přesile je brutalita, a se kterejma bych asi vyrazil čistil zemi od ,,té lůzy“. ŽIVOTU NEBEZPEČNÁ ZÁBAVA a věci, který tady nevedou ani tak k jejich nenávisti, jako k touze natočit další dokument. Jestli na tom má větší podíl super muzika, policejní teror, konání dobra nebo tuny sraček můžete posoudit sami. Příběh totiž vyvolá hodně pocitů i otázek, což je jeho další plus. Bejt policajtem..... je totiž poctivá práce! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou napsal Carlo Bonini číst nebudu. 2.) Líbí se mi, když je vyklízenej rumunskej tábor. 3.) Rád si poslechnu dobrou muziku. (Aha, tak co tohle?) 4.) Thx za titule ,,TomStrom“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ ** ()
Činí mi neskutečné potěšení, když se obušky vyrábí rajský protlak z hlav těch řádných občanů, kteří tráví volný čas pobíháním po městě s šálou přes obličej, soupravou dlažebních kostek v kapse a nezbytným tetováním A.C.A.B. na krku. Tito hoši jistě časem pochopí, k čemu je na hřišti míč, proč nemají všichni hráči stejné dresy a proč tam ten černý mužík občas foukne do píšťalky zcela mimo rytmus, ale v době, kdy rozebírání taktického rozestavení svého mužstva nahrazují demolicí města ve jménu svého klubu, tak nemohu doporučit nic jiného než důraznou nedělní gumoléčbu. A i když tato jednotka v poklidu ignoruje zákony své země, tak má veškeré mé sympatie, neboť iniciativně řeší následky toho, co politici ignorují celá dlouhá volební období. Kdo nikdy nestál čelem ke zfanatizovanému davu, ten patrně nebude rozdávat sympatie chlapům beroucím zákon do svých rukou, ale já tou zkušeností disponuji, takže jim docela rozumím. A nejvíc jsem spokojen, když mi k policejní brutalitě vyhrávají Pixies - http://www.youtube.com/watch?v=PRk2ZvvUSfg. ()
Těžkooděnci tvrdý chleba maj. Na CzechTechu si podají pokojného technaře pod vlivem luny a hned se mluví o Poláčkově knize Bilo nás pět, na stadiónu zažívají své Any Given Sunday, když stojí mezi dvěma tlupami divé zvěře, co spojuje vytetovaná láska ke svatému písmu (Always Carry A Bible) a občas musí vyklidit nějaký ten nepionýrský tábor - to všechno se musí zákonitě odrazit i do osobního života.. Film s tématikou, kde mají všichni pravdu a přitom se ošklivě mýlí. Zdá se mi, že Sollima honí vidličkou po talíři příliš mnoho špaget (tifosi, imigrační problémy, špatný politický i policejní systém, sociální svízele, neonacismus, rozvodové tahanice), ale pořádně nabrat se mu podaří málokterou. Na jeho obhajobu, nikdo po něm nevyžadoval řešení otázky stoupajícího extremismu v západní Evropě, vždyť na něj zatím nepřišli ani ti, co jsou za to placení.. Oceňuji zasazení příběhu do Itálie, potažmo Říma, kde je vzhledem k historickým souvislostem ideální podhoubí pro eskalaci podobných problémů. Stačí si vzpomenout na Paola Di Cania z Lazia, jak ukazuje fanouškům, v které výšce se asi tak nachází břevno branky.. ()
Když jsem na MMF viděl ty italské volné radikály s molotovy v ruce, ihned mi docvaklo, že film A.C.A.B. nebude jen komická italská verze Malého pitavala. Italští "demonstranti" nejsou žádní nadšenci s květinou v ruce. To jsou bojovníci ulice a tak není divu, že italský těžkooděnec trvdej chleba má. Kromě obeznámení s tímto faktem naťukneme i nějaká krapet nedovařená rodinná dramata policistů v hlavní roli, dozvíme se něco o tom, proč jsou to takový bastardi a to je tak všechno. Spíše než nějaké ucelené drama působí film jako sonda do života státního zaměstnance. Možná by bylo na místě zvolit takovou tu akčně roztřesenou kameru, aby měl divák při střetech pocit, že je uvnitř kotle, aby ho film zasáhl více. Takhle jen klouzal po povrchu odnikud nikam. Ale klidně film doporučím. Nebyla to špatná podívaná. ()
Toto nie je film aký väčšina z Vás zrejme očakáva. Podoba s THE HOOLIGANS je minimálna. Toto je opačný uhoľ pohľadu o tých, ktorí stoja v "ceste" pred nezmyselných tlčením sa hlava nehlava niekde na dohodnutom mieste, či priamo na uliciach, alebo štadiónoch. Toto je príbeh tých, ktorí zabraňujú ísť na športoviská tým, ktorých šport vôbec nezaujíma. V samotnom filme sa však nerieši len tento problém, ale aj tak dôležité vzťahy na pracovisku v tejto psychicky náročnej práci, kde všetci musia v zlomku sekundy rozmýšľať ako jeden, rozvážne bez chýb, aby následky boli minimálne, lebo nejeden nadriadený sa za Vás jednoducho nepostaví. Je to príbeh, ktorý rieši súkromné problémy obyčajného, bežného človeka, ktorím sú, (ne)čuduj sa svete aj - POLICAJTI. ()
Po léta jsem přesvědčen, že špagetkové se rodí v poměru devíti ku jedné - 90% chlapíků jsou unylí metrosexuální chcípáčci, podměrečný zbytek je opačný extrém (viz Decimation Flottiglia MAS). A u dutobijců se evidentně gelouš dvakrát vyjímat nebude.....Až se zase dostanu do tlačenice, již budu tušit, proč se mě to dvoumetrové hovado zpoza svého plexi snaží zhypnotizovat, místo aby čučelo, kde co lítá. Nemohu si pomoci, ale A.C.A.B. je vynikající film, po kterém budete zase chvilku fandit spíš kovbojům, než indošům. Možná vám taky proběhne myslivnou, nedělá-li úřední šimlík někde chybu, když vybere, vycvičí a vytěžuje tlupu drsných ochránců práva, aby jim pak v soukromém životě házel větve pod okované křusky. Doporučuji, hořká pachuť na jazyku po ukončení projekce vám budiž odměnou. ()
Tvorba filmů o složitých společenských problémech klade na filmaře vždy velké nároky už ve fázi rozmýšlení, jak danou tematiku uchopit. Dobrý film by ji neměl nepřístojně zploštit a v ideálním případě by na ni měl přinést nějaký podnětný náhled (namísto toho, aby jen suše konstatoval "takhle to prostě chodí"). Zatímco ve zdejších komentářích vzpomínaná Tropa de Elite, respektive její zdařilejší pokračování, zaujímá subjektivní hledisko militantně smýšlejícího kapitána Nascimenta, přičemž ho zároveň konfrontuje se silným ideovým protivníkem, ACAB se pokouší na etické otázky spojené s prací pořádkových policejních jednotek nahlížet z různých stran a skrze různé postavy. Bohužel se tím chytá do pasti, která je s takovým přístupem často spjatá - dopouští se příliš schematického a nuceně působícího ideologického vyvažování: Když nám třeba film ukáže zlé přistěhovalce, které je třeba zpacifikovat, hned na to nám pro uklidněnou představuje přistěhovalce hodné, na nichž je pácháno příkoří zlými nácky. Papírem také šustí celá linie s vedoucím jednotky a jeho neonacistickým synem, která končí u velice předvídatelné pointy. Film tak nadhazuje množství morálních dilematech, ale nenaznačuje žádné odpovědi, což v jeho případě není ani tak plodem snahy o nějakou vyváženost, jako jeho nevelkou objevností. ACAB ovšem dobře funguje jako působivý a empatický vhled do práce pořádkové policie, která už z principu nebývá nikde moc oblíbená - a v Itálii, zemi, která plodí mnoho politického napětí a jejíž kinematografie je poznamenaná silným levicovým proudem, to jistě platí dvojnásob. ()
VSICHNI POLICAJTI JSOU ZMRDI! zajimava pisnicka kterou si s chuti zanotuji i prislusnici policejniho oddilu letos druhej film o policajtech co jsem videl spolu s Patrolou a neda mi to nesrovnat je i kdyz nevim jestli je to uplne objektivni srovnavani je to preci jenom o necem trochu jinem ale tema je podobne tak proc ne tenhle film totiz ve mne zanechal o dost hlubsi dojem takze si to shrnem tam kde propagandisticka a vyumelkovana Patrola ztraci dech tim ze cajty lici jako dokonaly a bezchybny prototypy hrdinu 21 stoleti kteri vzdy udelaji to spravne rozhodnuti ziskava ACAB body tim ze na to jde jinak proste zprima bez zbytecnyho okecavani a mnohem realisticteji a objektivneji ukazuje ze Italskej tezkoodenec sice tvrdy chleba ma to urcite (fotbalovy chuligani neonacisti a k tomu druhej extrem v podobe zlocinych pristehovalcu) ale sami ti policajti nejsou zrovna vzorem slusnosti z nicim se moc neserou a pro ranu pendrekem si nejdou daleko hrdinove jsou tu celkem sympaticti tvrdi chlapi se svymy problemy kteri vsak nejsou dokonaly a obcas vyvolavaji i sve osobni demony pravda na to aby udelal film nejakou hlubsi sondu je to porad dost povrchni a nedodelany takze ve finale takovej snimek co neurazi ani nenadchne kazdopadne jak sem napsal na zacatku muze mne sice nekdo obvinit ze srovnavani nesrovnatelneho ale ja si nemuzu pomoct tvrda realita nestranost a vetsi se ztotozneni z hlavnimy hrdiny a jejich osobni rovina tu proste funguje o dost lip proto mam jasno tohle je slusnej film Patrola nema narok ()
Film, který nedisponuje plnohodnotným příběhem, přibližuje dokumentární formou každodenní práci policie na jihu Itálie. Se členy týmu těžkooděnců se dostaneme mezi demonstranty, fotbalové fanoušky i nenonacisty a skinheady. Snímek připomene italskou vlnu neorealismu a sociální dramata o praktikách mafie ze 70.let. Problém je, že všechny postavy jsou vpodstatě záporné, a tak není komu fandit a jejich osudy mi byly jedno. Hlavní hrdina - zelenáč má sice dobré úmysly, ale současně se nebojí přistoupit na malé lži a násilí mu není cizí, ba co víc, dokáže si ho užít naplno. Nejde s ním proto soucítit ani v momentě, kdy je přesvědčen, že dělá správnou věc. Pro ostatní se totiž stává krysou... Potěšila mě hudba - White Stripes, Clash, Pixies, Kasabian a samostatnou hvězdu bych nejraději přilípnul za božské Joy Division. Poněkud kontroverzní mi přišlo, že v určitých momentech není zcela jasné, zda je film protiraistický, či rasistický...celkově je hodně bezvýchodný, zobrazuje svět, kde téměř nic nefunguje tak, jak by mělo... ()
Pohľad za oponu fungovania vyholených hláv príslušníkov poriadkovej polície, ktorý však tak trochu prekračuje na mieste. Nevie sa rozhodnúť, či sa chce viac sústrediť na policajtov a ich problémy, alebo na zásahy proti demonštrantom či futbalovým fanúšikom, rovnako ako nevie, či chce ísť do hĺbky alebo len povrchovo. Bohužiaľ potom aj napriek solídnej atmosfére a dobre zahraným postavám pôsobí trochu nevyvážene, no vyložene zlý alebo priemerný film to nie je. 70% ()
Rozhodně povedený film z prostředí italské zásahové jednotky. ACAB dobře vystihuje situaci a nenáročný příběh dokáže zaujmout. Nejedná se o špičkový snímek, ale ten čas na zhlédnutí divák rád věnuje. Mohlo by se přidat na rvačkách, ale i s tím málem se dá spokojit. Hodně dobrá pointa a v závěru si člověk uvědomí jak je důležité mít přátelé a tato policejní parta stojí za sebou za každé situace. Když mladý spolupracovník chce být hodným poldou, stane se krysou a nemůže bát u zásahovky. V jiné situaci bych fandil jemu, ale tady bych fandil těm špatným poldům, protože za jejich názory by stála většina Čechů.. 7/10 = 75% ()
Majkl Dagles sa nasral a napísal nenápadne, pod krycím menom, scénar k tomuto filmu! ()
I já jsem čekal o něco víc. Škoda toho konce. Horší 4* ()
A.C.A.B. skrátené heslo, ktoré nechýba ani na múroch môjho rodného mesta. Tento snímok skvele zachytil extrémizmus, ale hlavne zvrátenú tvár policajnej jednotky. Celé to vystihol obraz umiestený v policajných kasárňach, kde jednotka bola zvečnená ako bohovia na Olympe, ktorí však "vládli aj za bránami svojho sveta". Nadradenosť, ktorú nosili stále so sebou sa rozhodli tvorcovia rafinovane potlačiť a to vložením mladého adepta, ktorý sa postavil proti takému spôsobu vládnutia. Veľmi dobre pôsobilo aj zvolené prostredie, pretože Taliansko je jeden zo štátov kde futbalový extrémizmus patrí k najsilnejším a tak bez umelých doplnkov to pôsobilo ozaj skutočne. Technická stránka filmu vyznie možno nenáročne, ale jednoduchosť a rozprávanie jednotlivých životných situácií vytvára skvelú harmóniu (výborné podanie konfliktu jednotky a fanúšikov, nefalšovaná radosť pri zbavení viny, čistenie parku a tak ďalej). Užívateľ Sufferer má už predbehol, ale aj tak mi nedá spomenúť výbornú, úvodnú melódiu na ktorú nejde zabudnúť 70%. ()
V Taliansku si už tiež uvedomujú, ako im tam ten multikulturalizmus krásne zlyhal, tak si aspoň natočili film, kde talianski cigáni bijú rumunských a albánskych cigánov. Každopádne má svoj prínos, je odrazom aktuálneho stavu, ktorý sa zdá bezvýchodiskový a mám pocit, že môže skončiť len občianskou, ak nie svetovou vojnou. Z tej thrillerovej stránky je film priemerný, myšlienkou je nadpriemerný. ()
Reklama