Réžia:
Martin FričKamera:
Jan StallichHrajú:
Jan Werich, Marie Vášová, Nataša Gollová, Bohuš Záhorský, Jiří Plachý st., Zdeněk Štěpánek, František Filipovský, František Černý, Václav Trégl (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Legendárna historická veselohra, v ktorej Jan Werich exceluje v dvojúlohe cisára Rudolfa II. a pekára Mateja, ktorý sa cisárovi veľmi podobá, len je o 25 rokov mladší. Cisára viac ako vládnutie zaujíma umenie, krásne ženy a najmä jeho alchymistická dielňa. Kým robí všetko preto, aby našiel legendárneho Golema a elixír mladosti, dvorania pripravujú spiknutie, v ktorom ho chcú pripraviť o trón. Vďaka náhode sa však vládnutia ujme pekár Matej... (RTVS)
(viac)Recenzie (616)
,,Ty nevěříš na elixíry?" / ,,Ne... protože je vyrábím." . . . Výpravná historická hříčka s oživením zajímavé legendy o Golemovi a alchymistech, s patřičnou dávkou humoru, krásnou ukázkou lidských charakterů v souboji o jistou moc a (bohužel také) přidanou budovatelskou hodnotou v (ne)slavně proslulé písňové vložce. Při celkovém nadšení z téměř dvou a půl hodinového filmu nakonec přivírám oči nad těmi pár minutami a závěrečním vyzněním a sahám po plném počtu. Martin Frič díky několika osobitým filmům zůstal pro mne filmovým průkopníkem i v rámci poválečného období, Císařův pekař je jedním z nich. Ve spolupráci s hvězdným obsazením a scenáristy vytvořil celou řadu nezapomenutelných hlášek, komických scének, z nichž některé milo zavánějí takovým hodně lidovým humorem prvorepublikových veseloher, v jiných jsem zase vnímal tak trochu předvoj legendárních crazy komedií nasledující dekády. Frič si dokázal zde do hlavních i vedlejších rolí prosadit celou plejádou prvorepublikových herců, velkým přínosem pro film byl zejména návrat Nataši Gollové, která ani po sedmi letech od posledního filmu z doby Protektorátu neztratila svoje kouzlo a zhostila se roli Kateřiny / Sirael s velkým šarmem sobě vlastním. Úžasně jsem se bavil i nad jedinečně sehranou čtyřkou záporáků bojující o získání šému, z nichž v překvapivě komediálním výkonu vyčnívá zejméne Zdeněk Štěpánek. Tentokrát zde patřičně doceněný ČS. film, i když osobně v něm vidím daleko víc, než pouhou konzumní vánoční pohádku, za jakou Cisařova pekaře má dnes asi většina televizních stanic. 85% ()
CÍSAŘŮV PEKAŘ: CITÁT - Má jednu myšlenku, mít Golema......... Nenechte prchlivost cloumat svým majestátem a ikdyž to každý viděl snad stokrát, stále je to jedna z těch špičkových pohádek, která kdy u nás byla natočena. Povedená hudba která krásně podkresluje příběh, supr herecké obsazení, spousta hlášek, srandy a možná i tajemna. CITÁT - A úúúúúž je tady zase.........Žitná, morfium a rum, to snad rozebere každého, kdo se chce vydat za holkama do Brandejsa. A tak končí Matěj jako císařův pekař, ale vynoří se v druhé části, jako PEKAŘŮV CÍSAŘ: CITÁT - Přijdem, přijdem, jen co omládnem........ Magistr Kelley spí na zemi a Rudolf II. se jde historicky znemožnit. Golem se sice může utrhnout, ale když Matěj říká, že se neutrhne, tak se neutrhne. Jo a lidi si určitě jednou budou vládnout sami. Co vám na to mám říci? Snad jen to, že už se blíží doba, kdy tento film bude opět zakázán. Ale zatím máme pěkně vypečené......rohlíčky. A to už je jiný příběh- ()
My ako divák sme mali tú česť pozerať túto rozpávku v plnej kráse až po 55tich rokoch od roku vzniku. Frič podobne ako kuchár za pomoci magicky kúzelného Wericha znova upiekol nádherný filmový klenot, z ktorého sa nakoniec stal cisár všetkých rozprávok. Hlášky a hlavne nápady (leštič podláh, popcorn, Mina Lisa, slivovica, slnečná sústava) sú stále nesmrteľné a stále sa mi nad tým zastavuje myseľ. Prvá 'cisárova' časť bola majstrovská, čo minútka, to fór. Werich ako cisár nemal chybu. V druhej 'pekárovej' trošku zaváhali, no mali šťastie, že bola kratšia. Takže celkový perfektný dojem sa nestráca. A keď si odmyslím (ja si až tak nemusím) ten komunistický podtón, nezostáva nič, len dať plnohodnotných päť. 100%. ()
Film, který mě provází od nejútlešího dětství. Má své klady i své řekněme ostré hrany. To okaté budovatelské nadšení vadilo i Voskovcovi, proto se na film nikdy nepodívat a kroutil hlavu nad tím, do čeho se to Jan pustil. Já už hlavou nekroutím, spíš mi v ní tak trochu vrtá, jak by asi film vypadal, kdyby ho dotočil Krejčík ... ()
Pro mě je tenhle dvoufilm ztělesněním Jana Wericha - vtipný, lidský, moudrý. Vzpomínám si, jak jsem napoprvé byla unešená vynikajícím scénářem, kdy jsem netušila, kam se bude film dál odvíjet. Narozdíl od jiných šest dekád starých filmů je tenhle stále zajímavý a ani na chvíli nenudí. Natočit takhle nadčasový film, to je umění a já tvůrčímu týmu v duchu tleskám. Film má mimochodem nádherné lokace, kostýmy, herecké výkony a dialogy. A kromě náborářské "ten dělá to a ten zas tohle" a závěrečné pečeníčko chleba, což jsou scény, které mě neurážejí, snad ani jedna narážka na socialistický lid. Zkrátka léty prověřená klasika. ()
Galéria (133)
Fotka © Československý státní film
![Cisárov pekár a pekárov cisár - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/278/166278147_7d65f3.jpg)
Zaujímavosti (111)
- Když císař Rudolf (Jan Werich) v hněvu řve na neoživlého golema a chce jej zničit dělem, dělo míří jiným směrem, než kam křičí Rudolf, přesto dělo golema zasáhne. (Nick321)
- Dodnes zostávajú rozpaky nad obsadením hlavných ženských rolí. Postava grófky Stradovéj (Marie Vášová) bola pod pôvodným režisérom Krejčíkom písaná takmer na telo Ljube Hermanovéj, nakoľko scenár tejto postave predpisoval rad komických situácií. Ale pri výmene režiséra sa Jan Werich (Rudolf II./ Matěj Kotrba) zasadil o to, aby úlohu dostala Marie Vášová, čo bolo na tú dobu nepochopiteľné, keďže Vášová bola vtedy známa ako popredná tragédka Národného divadla. Tím pádom musel byt upravený scenár k jej postave. Verejne sa vtedy šepkalo, že Werich nechcel vo filme Hermanovú, preto, lebo sa mu kedysi páčila a spolu aj randili, ale rozmarná Hermanová začala zároveň radiť, aj z Voskovcom, ktorý, ako neskôr priznala sa jej páčil viac. Herci si to potom v šatni aj tak povedali, čo Wericha dosť výrazne nahnevalo. (Raccoon.city)
- Cisár Rudolfa II. (Jan Werich) nemohol vlastniť pravý obraz Mony Lisy. Ten bol z určitosťou počas celého života cisára vo francúzskom paláci vo Fontainebleau, kam ho dal umiestniť samotný kráľ František I., ktorý obraz odkúpil po smrti Leonarda da Vinci a zotrval tam od roku 1519 až do roku 1694. V roku 1695 sa celá kráľovská zbierka, vrátane Mony Lisy, presúva do novovybudovaného zámku vo Versailles. A pravdepodobne by nevlastnil ani jej 12 alebo 13 kópii, nakoľko bol obraz v tej dobe umelecky bezvýznamný a prakticky bezcenný a nebol ničím zaujímavý. Mona Lisa začala zaujímať širšie publikum až okolo roku 1858. (Raccoon.city)
Reklama