Réžia:
László NemesKamera:
Mátyás ErdélyHudba:
László MelisHrajú:
Géza Röhrig, Levente Molnár, Urs Rechn, Todd Charmont, Jerzy Walczak, Balázs Farkas, Gergő Farkas, Sándor Zsótér, Marcin Czarnik, Levente Orbán (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Strhujúci historický thriller, ktorý mení spôsob zobrazenia holocaustu a upiera divákovi bezpečný odstup od témy. Osvienčim, 1944. Maďarský žid Saul Ausländer je členom Sonderkommanda, ktoré je v mašinérii vyhladzovacieho tábora pridelené k práci pri plynových komorách a hromadách, na ktorých sa pália ľudské ostatky. Keď apatický Saul uprostred kopy mŕtvol objaví telo svojho syna, prebudí sa v ňom naliehavá potreba obstarať mu riadny židovský pohreb. Bez ohľadu na nebezpečenstvo, všeobecné utrpenie a plánovanú vzburu sa Saul vydáva na delirickú cestu koncentračným táborom s jediným cieľom – nájsť rabína. (Film Europe)
(viac)Recenzie (405)
Extrémně těžko pochopitelný svět pro diváka zvyklého dnešním podmínkám. Při sledování člověk musí zapomenout na veškeré fungování společnosti, jak ji zná, a to zejména na lidskost, bezpečí a důstojnost, které ve světě Březinky neexistují. Nemes nám vše předkládá suše a samozřejmě jako přirozené prostředí. Nikoho nepřekvapí, že zemře pro nesmysl, že ho někdo udá, že mu pod rukama za noc projdou stovky zplynovaných těl. Je to součást všední reality. A právě tahle samozřejmost je tou největší zvráceností celého dění na plátně, které postrádá pro diváka veškerou logiku.. ()
Saul žije v pekle, ktorému čiastočne dopomáha, čiastočne mu vzdoruje, ale najmä - je vtiahnutý do vleku mašiny, ktorá je časovaná, presná a neodvratná. Isteže, ak by z nej vybočil, okamžite by na to doplatil životom. Čo sa týka dopadu, vari neexistuje stiesnenejšia atmosféra koncentračných táborov vo filmovom médiu inde, k tomu ju aj Nemes patrične vystaval. Zápletka o rabínovi je trošku dosť iracionálna (i na koncetrák), avšak prostredie filmu evokuje skôr tunelovú paranoju a taktiež i jej najpodvratnejšiu tvár. Zaostrenosť pozadia je len relatívna (i tak pôsobí nepríjemne), sníma postavu, na ktorú sme závislí a sprevádza nás. Využíva silu a rozmiestnenie zvuku ako nástroja dotvárajúceho pamätihodné "zážitky" depresie, videné zverstvá sú zas ale len akosi načrtnuté. Väčšina z týchto elementov však "dopomáha" k výslednej intenzite snímky. Hoci má zakotvenú rôznorodú psychologickú odlišnosť a pracuje s rôznymi formami strachu. No a na záver - téma je už obohratá zo všetkých strán, ale len minimum sto ráz videných ma zaujmú tak ako Saulov syn. Práve originálnou formou, len tá téma je už... určite ide o festivalovú hitovku i politicky korektnú tému, ale má to šťastie a schopnosti, že pôsobí umelecky a sviežo. ()
Bohužel mě tenhle příběh ani zpracování moc neoslovily. V prvé řadě se mi fakt nechce věřit, že by se některý vězeň choval tak, jako pan Saul a v druhé řadě mě ani nebavilo se celý film koukat na jeho záda nebo naprosto bez výrazový obličej. *SPOILER* to mám jako opravdu věřit tomu, že místo toho, aby s ostatními připravoval plán na společný útěk z koncentračního plánu a následně plán s ostatními realizoval v pozici, kde byl potřeba, tak musel nutně pohřbít už zemřelého nevlastního syna? když nehnul ani brvou, když ho němci zabili? a že by se na něj ostatní vězni kdo ví proč spoléhali, když s nimi ani nebyl schopný komunikovat? ()
Hrůza, krutost, násilí, morbidita, špína, bezmoc a bezcitnost; lidé redukováni na roztřesené kusy pobíhajícího masa. To vše bez příkras, smyčců a ždímání citů. Ve srovnání s tím o to víc nemilosrdně vyniká slizké parazitování na vážném tématu, které už desetiletí provozují tvůrci filmů o koncentračních táborech (např. "Chlapec v pruhovaném pyžamu"), které de facto estetizují jeden z nejhorších okamžiků v lidské historii. "Saulův syn" jede nasyrovo, jediným soundtrackem jsou tady kroky, výstřely a křík, one-shoty neplní estetickou úlohu, ale jsou jednoduchým, funkčním nástrojem. Metodu nejlépe vystihuje dlouhý úvodní záběr, který zavede diváka z idyly teplého dne a švitořících ptáků do pekla plynové komory a anihilace několika set lidí. Nejlepší a nejadekvátnější film o Holocaustu. ()
Skutečně výživný debut neznámého madáriše v sobě spojuje zajímavou a originální formu kamery, parádní zvukový podkres, velmi uvěřitelného hlavního hrdinu a cit pro to se zbytečně nepitvořit tím, co už bylo tisíckrát zfilmováno. Saulův syn je takřka banálním příběhem který neukazuje Osvětimské peklo tak, jako jiné filmy, nýbrž z něj má naprosto dokonalou kulisu, ve které se odehrává napínavý pokus o nalezení rabína a uskutečnění jednoho pohřbu. Na POV snímání si člověk dlouho zvyká, taktéž rozmazané pozadí a třas může někomu vadit. Na druhou stranu se tak povedla vytvořit skutečně atmosférická a originální podívaná, které bohužel nedokázala svůj potenciál vytěžit naplno, především díky slabšímu příběhu. ()
Za devatero horama a za devatero řekama... ne, ne... v nejtužších časech... ne, taky ne. A co třeba dobře natočený film, který dějově nezaujme, ale těšíte se z jeho zmáknutosti po námětové stránce? Jo, to by šlo. ()
Působivé zobrazení praxe vyhlazovacích koncentračních táborů. 1) Film je o práci a životě příslušníků Sonderkomanda v Osvětimi. Něco takového jsem dosud neviděl._____ 2) Příběh je vyprávěn z pozice člena Sonderkomanda, vězně Saula. Vidíme vždy jen to, co vidí sám Saul, věci z jeho pohledu, z jeho úhlu, jeho vnímáním. K tomu režisér: We didn't look for a hero. We wanted a marginal figure, someone more low key and normal, because previous films about the Holocaust all dealt with abnormal, exceptional characters who wanted to survive. However, the camps were not about survival; they were about death and to survive was an exception. What we looked for was inner survival and this is linked to the story of the boy. This quest does not make sense to anybody but him, though we hope it does to the viewer. For this reason, I focused on the Sonderkommando. What I liked about that group was that it was very real, concrete, and tangible; it explains and describes things in a normal way, it explains how a death factory functions with its organization, rules, shifts, and hazards._____ My film is not about survival; it is about the reality of death. Survival is a lie, it was the exception. A ještě Röhrig: 2 out of 3 Jews died and most movies are about the lucky third. We wanted to make a movie about the norm._____ 3) Tvůrci používají především čistě filmové prostředky. Moc se v něm nemluví, přednost mají obrazy a zvuky._____ 4) Snímek pomocí specificky vedené kamery nechává prostor pro divákovu představivost. Je to jako čtení knihy. Filmy většinou na tento aspekt tvorby zapomínají, dávají přednost doslovnému zobrazování. K tomu režisér: We tried to be very restrained. Cinema seems more and more keen on giving more and more. I think less is more and the right way was to rely on the imagination of viewers to reconstruct something that cannot be reconstructed. For them to create in the mind the experience of the extermination camp._____ 5) Celá mašinerie vyhlazování funguje bez výrazného zřejmého úsilí ze strany dozorců. Není je ani moc vidět, mluví jen minimálně. Hlavní tíha výkonu celého systému je na vězních a jejich kápech. K tomu Röhrig: We want to let the world know that this extremely cold-minded, suffocating system basically was interested in one thing: How can we kill the most Jews with the involvement of the least Germans? How can we disassociate from our actions so that the actual murderers are both physically and psychologically removed from the outcome of their deeds?_____ The Red Cross ambulance car was driven by a Jew, the Nazi came out in a well-ironed uniform, put a gas mask on, got the poison and threw it out into the hall and then left. He didn't have to face the screaming, he didn't have to deal with the stench of opening the door of the gas chamber, he didn't have to take the golden teeth out, burn the hair, cut the bodies, pulverize the pelvis bone. The whole thing, the dirty work so to speak, was left to the Jews._____ I think it's a tremendously important thing to show to the world now for two reasons:_____ One is because the survivors are dying, so we're losing the living link to what happened, and I think the awareness of the Holocaust might fade in the coming decade. That would be tragic, not because it's a parochial Jewish issue, but because we're talking about a genocide, it's a human event. The target could be someone else next time, and it has been throughout history if you look at Cambodia, Rwanda, Darfur and the rest._____ The other is because of the technology that develops right now. We are in the state where there is no Sonderkommando left. The Sonderkommando that militaries are using now are softwares. The distance between the murderer and the murdered is even greater now. It's people operating at an underground base with a mouse in their hands, and they click and then some building far away somewhere is being bombed down. It's even further now, which means people do not feel the responsibility for their actions one bit._____ 6) Film zobrazuje pro mnohé diváky překvapivý chaos, který v Osvětimi panoval. K tomu režisér: I wanted to convey something of the fact that the camp was a mixture of chaos and organization, something that you cannot really see in movies because movies, usually they talk about how well organized the camps were. But actually the camps were chaotic. They were a mixture of languages and noise and death would be around but you, as a prisoner, you wouldn't know when you would be dead or when you would be alive. And this is something - the lack of predictability that's in the experience of the prisoner is something that has never been, you know, communicated. So I - we wanted to immerse the viewer in the experience of the main character._____ 7) 38letý režisér László Nemes žil 14 let v Paříži a v 26 letech se vrátil zpět do rodné Budapešti. Vystudoval dějiny, mezinárodní vztahy a politické vědy. Na filmové škole v New Yorku nevydržel ani rok, protože se mu nelíbila. Jiné filmové vzdělání nemá. Natočil 4 krátkometrážní snímky (1999 - Arrivals, 2007 - Türelem, 2008 - The Counterpart, 2010 - Az úr elköszön) a 2 roky pracoval jako asistent režiséra Béla Tarry. Saulův syn je jeho celovečerní debut._____ 8) Přesvědčivý 48letý Géza Röhrig (Saul) žije v Riverdale ve státě New York se ženou a 4 dětmi. Vyučuje judaistiku. Napsal 8 sbírek básní a v roce 2015 měl rozepsaný první román. O filmu říká: Chtěli jsme udělat film, který by oponoval všem hollywoodským disneyovským dílům, která jsou založena na tom, aby byla ziskova, takže aby přiměla masy koupit si lístek, snaží se je rozbrečet a pak jim dát happy end. U takto tragického tématu to můžete udělat jedině tak, že zfalšujete fakta, zfalšujete realitu, protože ta by sama o sobě lidi do kina nedostala. Chtěli jsme se zaměřit na lidi, kteří svůj příběh vyprávět nemohou, protože jsou mrtví._____ 9) Spoiler. Saul nepoznal v nalezeném chlapci svého syna. Racionální bylo bojovat proti nacistům (zde tedy propašovat ven fotografie). Saulova mysl otupená prožitým peklem už takto neuvažuje. Absurdním chováním se Saul staví proti historické absurditě masové genocidy a současně nachází vykoupení ze své (domnělé) spoluviny. Vidíme to i na jeho závěrečném úsměvu v úkrytu._____ 10) Původním záměrem režiséra bylo natočit film ve Francii a o francouzských Židech. Na plánovaný mezinárodní projekt se mu však nepodařilo získat partnery ani peníze (ve Francii, Izraeli, Německu, v Rakousku) vzhledem k údajné riskantnosti díla. Nakonec film zaplatil Maďarský národní filmový fond. Neprohloupil. Film má obrovský úspěch po světě a investované prostředky se (zatím) vrátily více než pětinásobně._____ 11) Výstižný koment: gudaulin*****, TroiMae****, Hwaelos*****. Zajímavý koment: Shadwell**. () (menej) (viac)
Maďarské peklo aneb den otevřených dvěří v Osvětimi za plného provozu. Tenhle psychický teror se do vás zavrtá tak hluboko, že vám ještě týden po projekci bude šoufl. Byť je to čistokrevný art, ta oscarová nominace je tentokrát více než zasloužená. Jméno László Nemes si zapisuji do notýsku se štítkem „sledovat“. ()
Holocaust stokrát jinak - pokaždé se nějaké ocenění najde. --- Ten nápad s trvalým záběrem kamery na tvář hrdiny a jeho bezprostřední okolí je snadno srozumitelný, nijak zvlášť objevný, a ve výsledku mě to spíš otravovalo. Nebylo to tak naléhavé, jak to režisér zamýšlel. Ocenil jsem to jako vypočítaný trik nepříliš inspirovaného umělce k získání uznání. Měli bychom se však konečně naučit rozlišovat námět - jehož velikost nezpochybňuji - a sílu umělecké výpovědi - která je v tomto případě jen průměrná. ()
Ten vnitřní konflikt hlavního hrdiny mě v první polovině dost bavil, protože jsem ho vlastně prožíval taky. Dlouho jsem si kladl otázku, jestli je za takovýchto pohnutých okolností racionální věnovat svou energii mrtvému dítěti („kvůli mrtvému jsi zapomněl na živé“), abych si následně uvědomil, že ústřední postavě je nějaká racionalita mnohdy skutečně ukradená. Saulův syn je nesmírně intimním portrétem zlomeného člověka, pro kterého se jediným smyslem bytí stane sebedestruktivní a zcela očividně iracionální (s ohledem na danou situaci) potřeba obřadního aktu. Mimořádně sugestivní POV kamera a (naštěstí) povětšinou rozostřené záběry na lidská jatka působí dost znepokojivě a ta atmosféra všudypřítomného zla a smrti sálá z obrazovky tak, až to hezké není. [80%] ()
Tak neskutočne krásna práca s kamerou ktorá hutnila atmosféru, že ma to prinútilo privrieť očko, a drbnúť rovno fullku! FF_be2can2015, nazdar ()
Netradičný uhol kamery je skutočne efektný, no roztrasený obraz mi zhruba v polovici filmu začal liezť na nervy a ešte pre istotu sa až do konca stupňoval. Príbeh hlavnej postavy zvláštny, aj cez očividnú snahu tvorcov som k Saulovi žiadne sympatie nepocítila. Pre mňa zatiaľ najjasnejší príklad formy nad obsahom. Ako náhľad do miesta, ktoré ma na svedomí milióny ľudí, detailné a silné, no ako príbeh jedného muža jednoducho slabé. A mne tam to posolstvo chýbalo. ()
Nikdy sa mi nepodarilo dostať sa na exkurziu do Osvienčima, ani na strednej ani na vysokej škole, avšak tento film mi ju podal autenticky akoby som nastúpil do stroja času. V priamom prenose mi názorne a prakticky ukázal ako to vlastne celé prebiehalo. Ukázal mi to bez štipky emócií, bez samoúčelného hrania sa. Určite mi to predviedol tak, ako to bolo v skutočnosti. Mechanicky, industriálne, ako na bežiacom páse. Niektorý divák si určite povie, "však tam takého hrozné až tak nebolo". To je síce pravda ale to jadro toho najväčšieho zla sa skrýva práve v tej ľahostajnosti, každý nech si spraví robotu, každý deň spáli niekoľko tisíc ľudí, a môže sa zajtra živý zobudiť. Tá posledná veta možno vyznela čudne ale vysvetlím. Snímka zachytáva príbeh Saula, žida ktorý pomáha v koncentračnom tábore spaľovať mŕtvoly. Nemecký vojaci. (to som doteraz nevedel) udržovali hlavne poriadok, o špinavú prácu v plynovej komore a v spaľovni sa starali vybraný židia, takzvaný členovia SonderKommanda. Vyvolený ktorí neskončili v komorách to veru nemali jednoduché, náhodou ich splietli z novo-prichádzajúcimi židmi ktorí ešte netušili, že idú rovno na smrť a v plynovej komore by skončili aj oni. Je to doslova fabrika na smrť, ľudia končia v tisíckach ako spotrebný tovar a všetko je v poriadku. Saul takto náhodne nájde v plynovej komore svojo mŕtveho syna a rozhodne sa, že ho za každú cenu pochová skutočným rabínom. No nájsť v Sonderkommande rabína nieje také jednoduché, pokiaľ sa tam nejaký aj nachádza určite sa s tým nebude chváliť. Snímka je zachytená veľmi zaujímavým spôsobom. Podobá sa formátu: 4:3 a celý čas kamera zachytáva hlavne tváre a emócie postáv. Širokouhlí formát by som síce prijal ale tie zábery boli geniálne. Ale chápem, že nie každému môžu sadnúť. Myslím si, že inteligentného diváka dokáže táto snímka rozcítiť viac ako hociktorá samoúčelná dráma o rakovine a tak. Keď si predstavím, že niečo takéto sa dialo prakticky nedávno, normálne ma až zamrazí. Čo ma na tom veľmi príjemne prekvapilo je hlavne autentickosť. Maďar rozpráva po maďarsky, Poliak po poľsky, nemec po nemecky a mám taký pocit že som zachytil aj slovenčinu. Čo sa týka vizuálnej stránky, hneď mi bolo jasné, že ide o Maďarský film. Ako som už neraz spomínal novú vlnu maďarských filmov zbožňujem a od teraz Laszlá Nemesa zaradujem medzi tých najlepších čo táto krajina vyplodila. A na záver jedna zaujímavosť. Snímku videl aj posledný žijúci člen Sonderkommanda a veľmi ju pochválil. ()
Hodně sugestivní zážitek, který svou formou překonává snad vše, co bylo o holocaustu kdy natočeno. Debutující Nemes zvolil geniální metodu "pohledu první osoby", kdy vše, co je v pozadí, rozmazal a nechal působit jen zvuky a ruchy, které mluví za vše - tu je slyšet šeptaný dialog, tu dětský pláč, tu řev nacistických dozorců, tu křik zoufalých lidí - což je nesmírně působivé a v plné nahotě odhaluje zrůdnost koncentračních táborů. Ta sem proniká i z oné "chaotické organizovanosti", která tu po celou dobu vládla a na níž je skvěle vidět, že i když Němců bylo hodně, sami takovou mašinérii nemohli zvládnout. K celkovému zážitku pomáhá i minimalistická smyčcová hudba a hodně temná atmosféra cynismu, bezvýchodnosti a především absolutní absence jakékoli lidskosti - jako bychom opravdu sledovali zvířata jdoucí na porážku. V hlavní roli exceluje skvěle otupělý a chladný Géza Röhrig, jenž skvěle vystihl zlomeného a se smrtí smířeného člověka. Body pak ubírá to, že v rámci onoho "first person" vlastně nemáme o hrdinu strach, neboť víme, že nemůže zemřít, to se ale dá vesměs odpustit. Horší už je trošku nepromyšlený příběh, který nedává moc smysl a není vystaven na příliš pevných základech a tím pádem paradoxně není tak působivý, jak měl s tímto zvoleným stylem natáčení určitě být. Oscar je ale nejspíš zcela zasloužený, protože Saul fia je unikátní film, který skoro autenticky připomíná hrůzy, na které bychom neměli zapomenout. 80% ()
Netradičně natočený film z koncentráku mě uchopil rychlým, mnohdy až chaotickým, dějem, a formou snímání scén přes tváře herců. Všudypřítomná smrt jakoby tím ztrácela význam, což umocňuje navíc snaha hlavního hrdiny pohřbít bezejmenného chlapce. Po Líze, liščí víle a Parkovišti další zajímavý loňský maďarský počin. ()
Dvě až tři hvězdy. Oceňuji formální kvality a vlastně i téma, protože takový pohled na válku přece jen není úplně obvyklý, ale co z toho, když tyhle objektivní pocity převáží pocity subjektivní, které mi říkají, že to ve skutečnosti byla šílená nuda... ()
Intenzivní a autentický zážitek, ale asi bych musel být Žid, abych plně pochopil Saulovo jednání. Bez urážky. ()
Kdyby film se Sonderkommandem natočil třeba Mel Gibson tak by to byla pecka, ale tohle? Nedalo se na to dívat, naprosto debilní kamera, kdy se celý film díváte na Saulův kříž na zádech a okolí rozmazané nebo dlouhé statické záběry jak neustále zírá.Nebýt to téma, které mě zajímá, nevydržel bych do konce. ()
Film, ktorý je pre drámu holokaustu nezvyčajný, neponúka žiadnu falošnú nádej na záchranu alebo vzkriesenie, ale trvá na tom, že na našom svedectve záleží. 7,5/10 ()
Reklama