Réžia:
Florent-Emilio SiriScenár:
Julien RappeneauKamera:
Giovanni Fiore ColtellacciHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Jérémie Renier, Benoît Magimel, Sabrina Seyvecou, Joséphine Japy, Marc Barbé, Eric Savin, Robert Knepper, Alison Wheeler, Ana Girardot, Célia Pilastre (viac)Obsahy(1)
Tento životopisný film je biografií francouzské pop star Clauda Francoise, přezdívaného jako Cloclo. Děj zachycuje chronologicky jeho životní příběh od dětsví v Egyptě, přes hudební začátky v Monaku, vzestup a vrchol kariéry ve Francii, až po náhlou smrt roku 1978 v Paříži. Film se kromě hudby soustřeďuje především na povahovou stránku Cloclovy osobnosti, kterou vykresluje akcentem na mnoho detailů. (Jincom)
(viac)Recenzie (24)
Velmi pěkný film, pro mnohé z nás o vcelku neznámé postavě francouzské populární scény .Asi před dvěma týdny jsem v noci na Radio Swiss Popp slyšela přesně tuhle originální verzi My Way a já si řekla, no ne, co tohle má být? A teď už to vím. Tenhle mírně arogantní a sebevědomý týpek udělal pro svoji kariéru vše a ztvárněný byl naprosto brilantně. Mohu doporučit. ()
Nic víc a nic míň než našláplá a svižná biografie o hudební legendě o které jsem nikdy neslyšel s místy až scorseseovským švihem. Film táhne skvělý Jérémie Renier a oslňující dobová výprava. Minimálně nominace na Césara za kameru, production design a Renierův výkon by tenhle francouzský hit minout neměly. ()
Skvěle zpracovaný životopisný film o člověku, který mně dodnes byl absolutně neznámý. Asi bych doporučila těm, kteří se na film chystají, pustit si nějaké písničky Clauda Francoise na YT, protože se prolínají celým filmem. Jéremie Renier byl pochopitelně středobodem celého filmu a jeho Cloclo byl víc než vynikající, když jsem ho srovnávala pak s originálem. Jediná vada na kráse byla asi přece jen dost dlouhá stopáž, ale vynahradila to nádherná Desplatova hudba spolu s bezvadnou retro atmosférou. ()
Skvěle natočené (řada opravdu luxusních několikaminutových záběrů), svižné a nadupané, atmosféra doby a měnících se hudebních stylů je kouzelná. Prostě sex, disco a líměčky. Reinier je v roli toho titulního kreténa výbornej. ()
Do dnešního dne jsem měla Clauda Francoise za menšího perkusionistu, který skládal skvělé písně a bohužel se je i snažil zpívat. Siri tvrdí, že chtěl Francoisovi vzdát hold. Je-li tomu tak, musel to být pěkně nafoukaný zmetek. A než přešel na disco, skládal skutečně dobro muziku. Odpustím Sirimu drobné nepřesnosti, které musí vzniknout, když chcete za dvě a půl hodiny odvyprávět čtyřicet let, zkratce se zkrátka nevyhnete. Jen mě trochu mrzí, že když už byl zmíněn Gilbert Bécaud, mohlo být zmíněno i jejich společné vystoupení v srpnu 1974, aby z toho nevyšlo nepřátelství až za rov. Nu což. Jerémie Renier byl proměněn v téměř dokonalou repliku Clocloa, jako obvykle zahrál výtečně a dlužno dodat, že nezklamal ani v tanečních kreacích. ()
Tohle byl vždycky v mládí můj velký sen. Mít hodně peněz, žít v luxusu, mít ženskou, která se mi zamane, jo, jo. Chtěl jsem být nějaký známý umělec, nebo zpěvák a Jerémie mi tohle všechno umožnil. Na chvíli jsem zavřel oči a ponořil jsem se do jeho světa, světa reflektorů, spousty vystoupení, fanynek, ale také spousty psychického vypětí, kterému takto vytěžovaný umělec snad ani nemohl uniknout. Mít velmi přísného otce a gamblerskou matku, to na psychické pohodě dvakrát také nepřidá. Ale Renier tohle všechno zvládl. Herecky, pochopitelně. Od nesmělého mladíka, po nastupujícího umělce, až po velkou megastar, která už nebyla tak skromná a bezproblémová jako na začátku. Ani se mu na druhou stranu nedivím. Kdo ví, kdo by tohle z nás na jeho místě zvládl, já si to nedokážu vůbec představit. Takhle mi aspoň umožnil, na ty dvě hodiny udělat si velmi zajímavou exkurzi, do dnes již francouzského, hudebního dějepisu. A za to má můj velký dík. ()
Vždy mi přijde trochu úsměvné, jak někteří naši zpěváci tak trochu alibisticky vypráví o tom, že nazpívaly kdysi ty světové hity do češtiny proto, že se k nám ze západu do rádií nedostaly, a ještě více, když řada lidí tyto hudební covery dneska označuje za socialistický výplod. Přitom jak i film v sobě ukazuje, přezpívání slavných písní do různých jazyků bylo i je naprosto běžné všude ve světě (takže bez ohledu na politickou situaci). Příběh Claude Francoise to dokonce dokladá oběma směry: zatímco „Cloclo“ úspěšně přezpíval do francouzštiny nejeden dobový americký hit, slavný Frank Sinatra si zase od CF „vypůjčil“ původně francouzský šanson, aby ho nazpíval anglicky. I písně mají občas velmi zajímavé osudy a tahle obzvlášť paradoxní... My Way, nebo-li Comme d'habitude ve světě nejvíc proslavila Clocla sice nejvíc a to zásluhou Sinatry, ale na druhé straně Sinatrova verze se stala ikonickou natolik, až si dneska už jen málokdo z běžných posluchačců vzpomene na jméno původního autora a interpreta. Až doposud jsem si C. Franoise spájel prakticky jen s touto jednou písní, takže životopisní film (byť využívající zcela tradiční a předvídatelnou strukturou o cestě na výsluní za slávou přes překážky a cestou přes překážky během té největší slávy) mě výrazně obohatil i rozšiřením si hudebních obzorů. Ve dvou a půl hodinách Siriho filmu jsem zažil krásný výlet do francouzské hudby 60. let (šansonu i taneční hudby), v němž nechyběly zajímavé zmínky o spoustě dalších zvučných jmen a celé to probíhalo ve velice sympatické a příjemné retro atmosféře s nádhernou muzikou. Akorát stopáž se až moc natáhla a podobně jak Francoisovy písně z doby, kdy přešel v půlce 70. let do disco stylu, mě už tolik nebavily, stejně tak i mé nadšení z filmu se chvílemi poněkud vytrácelo. Přesto vcelku hodnotím jako velmi zdařilý počin, v němž se navíc povedlo osobnost Claude Francoise přiblížit dokonale určitě nejen obsahově, ale i výborným hereckým ztvárněním v podání Jérémie Reniera. 70% ()
Nebýt koncové piety, napsala bych, že Cloclo byl přesně takový kýč, jako jeho šlágry ;-), navíc obsazen dardennovským dvorním hercem, kterého nemám právě v oblibě, nu a tím vytrhaným obočím, řasenkou a zlatými vlasy to rozhodně nevylepšil, jenže - mám ráda životopisné filmy a ty ze světa hudby obvzlášt, ještě víc, když nestaví na obligátní atrakci podpůrných stimulantů úspěchů a pádů, co by zabily slona... Rozmáchlost, s jakou je příběh francouzské hvězdy prezentován, mně imponovala, kamera nechala diváka přiblížit až na dotek a Jérémie Renier do toho dal všecho, co měl, stejně, jako Cloclo do své kariéry a byla by sprosťárna to neocenit. ()
Krásný životopisný snímek, jemuž mýma očima nic podstatného nechybělo, Jérémie Renier jako Claude François výborný, od mladého a nejistého hudebníka až po úspěšnou hvězdu to zvládl fantasticky.. Okouzlující atmosféra, nádherná hudba, úžasná výprava a kostýmy, ode mne tentokrát bez výhrad.. ()
Francouzi jedou. Pro životopisný snímky má celkem slabost. Hlavní postavu Clauda Francoise jsem vůbec neznal. "Cloclo" byl teda podle všeho puntičkář, žárlivec, milovník luxusu a krásných žen, který si užíval života plnými doušky.. Jeremie Renier předvedl skvělý výkon jen stopáž filmu mohla být o nějakých 20-30 minut kratší, ale času stráveného sledováním rozhodně nelituju. ()
Neměl jsem ani šajnu, koho to tu Renier má hrát. A ačkoliv mi ze všech těch písní, které ve filmu zazní, jen tak okrajově něco říkala "My Way", tak jsem se nenudil. F. E. Siri si tu vyhrál jako odrostlejší děcko a Renier mu zdatně sekundoval. Hlavní tahouny filmu ještě doplňuje skvělá výprava. Stopáž může budit hrůzu, ale naštěstí se furt něco děje a děj pádí kupředu. Každopádně mi tu chyběla nějaká scéna, která by vyrazila dech, která by ve mě zanechala vyrytou stopu. Která by posunula moje hodnocení na 5*... ()
Jméno Claud Francois mi nic neříkalo, jeho největší hity jsou ovšem notoricky známé, včetně "Comme d' habitude", známé po celém světě díky F. Sinatrovi jako "My way". Nemám co dodat. Skvěle natočené, člověk se rázem ocitne v šedesátých a sedmdesátých letech a nesnáz se vrací do reality dnešních dnů. ()
Vynikajuci biograficky film o cloveku, ktory v nasich koncinach asi moc znami nie je(mna by tento film ani nenapadlo hladat, ak by o nom nepadla zmienka na konci titulkov filmu Rust and Bone, za co dakujem). Filmu nie je co vytknut, bavil cely cas, mozno az na trocha dlhsiu stopaz, ale to je pri takychto filmoch typicke a isto lepsie ako vynechanie dolezitych casti. V kazdom pripade je tento film presne to, co som ocakaval od Gainsbourga. ()
Velkoryse natočená biografie pop hvězdy šedesátek a sedmdesátek CloClo. Dokonale vystižená atmosféra doby, jak píše Boogeyman - Prostě sex, disco a límečky. Samotná hvězda nemusí být pro někoho zajímavá , ale proměny životního stylu, hudebních žánrů a rozvoj showbyznysu jsou zachycené dokonale. ()
Velice vydarene vykreslena cesta do pekla :-). Mal takze detstvo, ale to my viaceri; nemusel sebe a dalsim takto dokurvit zivot. Chudak jeho mama, sestra, decka - a vsetky tie milenky, slapky, faninky, aids-acky aj panny, kurvy aj dievcata.. - skoda ich vsetkych. Cloveka nutne napadne stare zname hadovo "Padni na kolena a klanaj sa mi a ja ti polozim k noham cely svet". Skoro az gycove, ako sa odchadza v rit tymto sposobom: 100% predvidatelny schematizmus - Elvis, Beatles, ci tento saso pocmaranehy. Hlas zly, zle vypadal, hlupy, arogantny - nic to, staci "sa klanat" na "spravnu" stranu a diabol to zvysok zariadi. Baby, prachy, orgie, uspech, porno modelky, mejdany, firmy - a ludske kaliky, deti bez tatka, odkopnute manzelky, milenky.. - som 10min pred titulkami hutal, kedy a jak ho satan utne, kedze vypadal primoc zdravo a vesele. No a presne v tom je ta elegancia; nakoniec zostava len bordel, slzy a nestastie.. Btw: "I did it my way" urcite nie je "najznamejsia piesen sveta"; to sa da vykladat aj o "Svata noc, ticha noc". Clovek je nakoniec akosi smutny; Cloclo som v zivote nepocul, teraz mi utkveje jak kompletny doslova-a-dopismena looser. 4* v poho; dobri herci, dobra rezija, natacalo sa v realnych lokalitach: jeho byt, vila atd., fakt dobre spravene. A v tej vani to doklepal fakt "my way" ;-) ()
Líbivý, elegantní životopisný snímek o francouzské popstar. ()
Pro mě příjemné překvapení.. je pravda, že životopisné filmy mám rád. I když jsem po pravdě o tomhle člověku nikdy neslyšel. Ale některé písně jsem znal i já a to je co říct :) jen bych zkrátil délku tak o půl hodky - 2,5hodky je na mě fakt dost. Celkem se divím, že tu nemá více hodnocení. Stojí za to se na to podívat. ()
Jeden z najlepších životopisných filmov, aké som kedy videla. Mám pocit, akoby som Clauda Francoisa dobre poznala.. akoby som bola pri ňom, keď mu z Ameriky poslali platňu s My Way od F. Sinatru.. prežívala som to s ním.. a išiel mi aj na nervy s tým jeho puntičkárstvom, maniermi, jednoznačnou metrosexualitou a doslova kačacím spevom.. ale tak to má byť! ()
Po zhliadnutí -> extended version <- sa nemôžem sťažovať, že som nedostal kvalitnú porciu životopisnej polievočky . Luxusné ingrediencie samozrejme nechýbali a hlavný šéfkuchár Florent Emilio Siri nemá dôvod hanbiť sa za svoje umenie. Rozhodne odporúčam francúzsku kuchyňu, pre všetkých hladošov. Je t'aime ->Cloclo soup! 5* ()
Poměrně zdlouhavý, ale i tak velmi přijatelný životopisný snímek o francouzském hudebníkovi, jehož osobnost a hudba je mi docela cizí. O to víc oceňuju kvalitu filmu, který byl pro mě i při této délce příjemným zážitkem. Mezi podobnými filmy americké produkce je tohle alespoň pro mě návrat na zem, bez přebubřelých scén a zbytečného lesku. ()
Reklama