Réžia:
Lucio FulciKamera:
Sergio SalvatiHudba:
Fabio FrizziHrajú:
Catriona MacColl, David Warbeck, Cinzia Monreale, Antoine Saint-John, Al Cliver, Lucio Fulci, Dardano Sacchetti, Roberto Dell'Acqua, Gilberto Galimberti (viac)Obsahy(1)
Luisiana 1927: jedné noci přijíždí do zdejšího hotelu skupina mužů a z pokoje č. 36 vyvlečou násilím muže, který je podezřelý z provozování černé magie. Zavlečou ho do sklepení hotelu a tam brutálně ukřižují. Svým činem však způsobí otevření jedné ze sedmi bran pekla, o které se píše v magické knize Eibon. Luisiana 1981: do opuštěného starého hotelu přijíždí mladá žena, která zde hodlá začít nový život. Brzo však zjišťuje, že s hotelem není něco v pořádku... (caligari)
(viac)Recenzie (155)
Neuvěřitelně brutální a atmosféricky nahuštěný horor od mistra Fulciho. Atmosféra je tu opravdu budována tak že jsem při některých scénách stále čekal až se něco stane protože byl neuvěřitelně cítit že se něco musí stát. Až jsem si to skoro i přál protože chvílemi jsem byl tak napnutý že jsem skoro praskl. Nakonec se stejně stalo něco úplně nečekaného. Fulci zde zvolil metodu naprosté strikce a nezdráhal se ukázat nic a v brutálnosti některých scén zašel pěkně daleko. Scéna s pavoukama (FUJ FUJ) nebo s psem "ochráncem" se mi usadí v hlavě dlouho. Něco takového jsem ještě neviděl. Při sledování tohoto filmu jsem se opět přesvědčil že borci jako Argento nebo právě Fulci mě každým svým filmem překvapí. Jejich repertoár vražd a zabíjení všeho druhu musí být opravdu rozsáhlý. Prostě pro milovníky gore jsou tohle ty pravy filmy. Bohužel vyskytly se i nějaky chybky. Pár trapných a vyloženě špatných scén ( zombie v nemocnici, ulomky skla v obličeji..) které postupně převažovali nad těmi dobrými a to v poslední třetině která byla asi nejhorší z celého filmu. Tak slibnej rozjezd vystřídaný naprosto skvělým prostředkem a ukončen bohužel divným a poněkud rozbředlým koncem.Přemýšlím o tom jetsli dát 3 nebo 4 *.No dám 4 hvězdičky ale jen kvůli tomu že je to Fulci. Ale je to těsně. Kdybych měl srovnat Beyond s Domem u hřbitova tak by jasně prohrál protože Dům u hřbitova je pro mě skoro bezchybný. U Beyondu se pár chybiček urojilo takže tak no.... ()
Viktoriánsky dom, ktorý je jednou zo siedmich brán do pekla a pekná blonďatá newyorčanka, ktorá ho chce po dlhodobej stagnácii obývať. Lucio Fulci sám vo svojich rozhovor uvádza, že ide o pocitový film a dej je v ňom na druhom mieste. Snímka však disponuje aj dejovými základmi a surrealistickými vložkami je iba (bohato) obložená. Jej najväčšou zbraňou je atmosféra a na Fulciho až prekvapivo elegantná štýlovosť, dosiahnutá skvelou kamerou a temnou hudbou (s výnimkou otrasného útredného motívu). Latexové efekty sú väčšinou úbohé. Ale najväčším hadicapom je katastrofálne deravý scenár, ktorý neospravedlňujú ani Fulciho alibistické výroky o pocitovom charaktere filmu. A ťažkopádne záverečné vyvrcholenie v nemocnoci tiež mohlo byť svižnejšie a vypätejšie. ()
Fulci bude cvok. A nemyslím to pejorativně, cvoky mám ráda. Ale laskavý fanoušek hororů nechť mi pro tentokrát promine, bude to jen za 3, protože co mě štve je, že Fulciho nadšení myšlenkou je daleko za potřebou si dát tu práci a vyhnout se kečupu, papundeklu a kanagonu, to by se, heršof, nenašel nějaký ochotný komparzista, který by se nechal poleptat kyselinou, aby to nemusela pořád odnášet andula?:-) Pochodující mrtvoly je taky nezbytné klišé, tady ale nepadaly ani po výstřelu a sunuly se dál rychlostí zpomaleného filmu, a další padající z almar, vylézající z van, něčí ruce od něčí krve, pavouci v nose, oko na skobičce atd., bez toho všeho by to v prokletém domě ani nešlo. Blondýna se "skleněnkama" i blondýna bez (skleněnek) se mi hodně líbily, protože kdykoliv se objevily, nevěstilo to nic dobrého, takže to vlastně byly ty nejlepší okamžiky filmu. ()
Tak tohle se mi vážně MOC líbilo!! Po formální stránce nemám co vytknout. Nesmírně působivá hororová atmosféra, solidní hudba a několik opravdu hustých scén, které se zaderou do hlavy razancí úderu sekáčkem na maso (scéna se sklípkany, s kyselinou v nemocnici, scéna se psem). Herci, zejména sympatická hlavní představitelka, podávají, až na malé vyjímky, slušné herecké výkony. Po nedávno zkouknutých D´Amatových béčkách byl tenhle film pro mně učiněným balzámem. A jen tak na okraj - hodně překvapivým momentem byla pro mně scéna, ve které se Fulci krutě vypořádal s malým děvčetem - to je, řekl bych, hodně odvážné porušení nepsaného pravidla filmového průmyslu o nedotknutelnosti malých dětí. Ten člověk se vážně s ničím moc nepáral :o) ()
Pár kvalitních krvavých scén, které jsou pospojovány chatrným dějem a silnou hrůzyplnou atmosférou. Film táhne nahoru povedený závěr v nemocnici, ale stejně u mne pořád převládá dojem, že The Beyond je v podstatě primitivní film plný samoúčelných scén bez nejemnší špetky logiky či smyslu. ()
No Scénář bez děje a herci bez charakterů pod vedením rozporuplného režiséra. Fulcimu nelze upřít invence v budování atmosféry, již staví na stínu, který má spoustu tajemství. To spolu s ukázkovými gore efekty, vytváří jedinečnou a funkční syntézu, která je však nesmírně samoúčelná a v její prospěch je obětováno všechno včetně logiky. Pozorovat partu pavouků požírajících obličej nehybného člověka či přibíjení ke stěně jistě zaujme, ale proč v závěru pistole chvílemi má a zase nemá náboje? K čemu vlastně celá ta sbírka zvráceností, když je to bráno bez kapky nadhledu, která by obrazovou šťavnatost zvedla „někam výš“ i obsahově? Ale i přesto je to neuvěřitelně chytlavé a fascinující, zvláště když si uvědomím, že dneska už nic podobného nikde neuvidím, nedokážu si najít jediný důvod, který by dovolil mému svědomí jít s hodnocením výš. ()
║Rozpočet $400,000║Tržby USA $123,843 ║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Fulci je v mých očích stále spíše výtečným malířem celuloidu než dobrým filmařem, ale u The Beyond to není ke škodě. ()
Blbost, blbost, blbost. Naprosto zmatečné plné naprostých nesmyslů a hlavně bez jakékoliv atmosféry. Navíc plné lacinně směšných nechutností a dialogů, které mne fakt zabíjely. Jedinné co stálo za vidění bylo úvodní lynčování, tam aspoň byla vidět nějaká tvůrčí vize. Fulciho jsem nikdy neměl extra v lásce, ale takovýhle přiblblý brak jsem od něj přeci jen nečekal. ()
Atmosféra mohla být hustší, pozadí příběhu promakanější a některý masky míň komický, ale jinak je "Brána do záhrobí" (viz Otrlý divák 2007) docela sympatický dílko. Mám chuť dát snad i čtvrtou hvězdu za tu skvostnou závěrečnou scénu, která ve mně vyvolala TEN nedefinovatelný pocit, který má člověk po dočtení opravdu dobrého hororu... (3,5*) ()
Kdybych to viděl v roce 1981 asi bych zatleskal. Dnes už je to spíše pohádka. Jak jsem viděl, Fulci miluje vydloubávání očí. Scén s očima je zde požehnaně....... takže chuťovka :-) ()
Fulci je teda břídil ! The Beyond má velmi nezáživný,spletitý,zvláštní,nezajímavý děj a průběh,ale Gore, GORE!! je snad nejlepší,co jsem kdy ve starém hororu viděl. Spousta krve,krásně zbarvené,krásné provedení vražd, scéna s pavouky absolutní HighLight filmu,bylo tady toho opravdu dost,ale přesto mě film příliš neohromil. Lepší tři. 60% ()
Nie som žiadnym veľkým fanúšikom talianskej hororovej kinematografie. Samozrejme poznám mená Fulci, Bava alebo Argento, viem, čo je giallo a tvrdo zbožňujem PHENOMENU za jej krásnu atmosféru, každopádne fanúšik nie som. BEYOND (známy pod viacerými alternatívnymi názvami, z nich jeden je divnejší, než druhý) ma ako dieťa minul. To vysvetľuje absenciu nostalgického čara, akým sa oháňajú niektorí diváci, ktorí tento šialený krvák videli ako malí a dávajú mu 5*. Napriek tomu, že som sa k snímke dostal až ako dospelý, musím uznať, že atmosféra je fakt masakrálne tuhá. Najskôr sparný južanský vidiek s močiarmi a tajomnými opustenými obrovskými domami s vlhkými pivnicami, potom noc, počas ktorej ožívajú zombies a zásobník v revolveri sa zázračne samodobíja. Bavili ma dokonca aj herci (najmä ten, čo sa podobal na Jacka Nicholsona), čo je u talianskych hororov takmer zázrak. Gore je fascinujúco hnusné (to je pochvala) a úplne záverečná scéna je až... hm... filozofická? Samozrejme, skoro v žiadnom talianskom horore nemôže chýbať scéna, v ktorej domáci miláčik zožerie svojho majiteľa. ()
Nejlepsi horror. ()
Visuálně i výrazově absolutní lahůdka. Mám rád jak ve Fulciho filmech nelze zemřít, aniž by vám z pusy netekla pěna a sliz. + Frizziho soundtrack!! ()
Tak tohle bylo pro mne opravdu jedno velké zklamání ... Dlouho se mi tento film vyhýbal a já se tedy mohl těšit na jeden z "nejlepších" Fulciho filmů. Bohužel co jsem dostal mě nudilo téměř k usnutí a vyloženě vedlo k nepochopení obliby a úspěchu tohoto podle mne naprosto nepovedeného "zombieshorroru". Fulci se evidentně dopouští stejné chyby jako v "Páteru Thomasovi " a filmu odpírá jakýkoliv scénář a plynulý, rovnoměrně rozložený děj. Film je zmateně poskládán do výjevů, událostí a částí, které mají tvořit logický celek. Bohužel tímto je celý film pokažen, protože to diváka pouze dráždí a uvádí ve zmatek. O co tu jde vlastně? O hledání prokletého umučeného malíře, hledání brány do pekel, obrany před zlem, které se nějak (nepochopil jsem přesně jak) dostalo na povrch a nebo se ve finále jedná pouze o klasický útok a obranu před zombies? Prostě jeden nesmysl střídá druhý a já opravdu nemohu souhlasit s nadšenci do Fulciho umění, protože tohle je víceméně horror nepovedený. Gore scén je sice dost, ale v dnešní době působí již neuvěřitelně amatérsky a odflákle (proč pořád všude ta plastelína, vždyť v té době šly dělat gore efekty mnohem efektivněji!). Film zachraňuje pouze hutná pomalá atmosféra, perfektní hudba a celkově podivný dojem. Jinak se ale jedná o zcela běžný horrorový průměr té doby, v mnoha ohledech nedodělaný a odfláklý. ()
Film je překvapivý hlavně tím, že přestože jej divák celou dobu vnímá jako příšernou slátaninu, někde pod tím dýchá dovedně ukryto skutečné umění. Poněkud nesourodá směs všemožných gore scén a jiných odporností je servírována s takovou samozřejmostí, zaujetím a obdivuhodným mistrovstvím, že člověku nezbývá, než to všechno prostě strávit. Fulci zde dokazuje, že hranice mezi uměním a kýčem, genialitou a šílenstvím, může být ještě tenčí, než by se mohlo zdát. A navíc: i když jsou všechny hrůzy tohoto snímku naprosto průhledně vykalkulované, The Beyond dokáže nahnat skutečný strach. Nikdy bych nevěřil, že by mě opravdu mohlo děsit něco, co je až po okraj naládováno takovými kvanty slizké samoúčelnosti. Fulcimu se to ale projednou podařilo. ()
Fulciho pokus o spojení jeho gore scének a kvalitnějšího hororovýho příběhu. Občas se mu to daří víc, občas míň, ale atmosféru to rozhodně má, i když tu a tam to mírně nudí, ovšem Fulciho brutální scény jsou tady naprosto dokonalý, prostě lahůdka pro někoho kdo má rád fakt hodně drsný a nápaditý gore efekty. ()
Nesdílím Fulciho obsesi dezintegrací lidského těla a nic moc jiného tady nenabízí. Snad jen pár pěkných záběrů a pohlednou Catrionu MacCall. ()
Jsme zklamán a nadšen zároveň. Konečně mám pocit, že na italské horory se skutečně dá dívat, i kdy Beyond není zrovna reprezentativní ukázkou. Začátek je povedený, a kdyby v podobném stylu snímek byl i zakončen opravdu by to stálo za to. Detektivní linie a jistá podobnost s Omenem se mi líbila, jenže následný zmatek a větší než malé množství nelogičností tenhle film dost zazdí. Samotný scénář je opravdu hrozný. Jak už jsem uvedl na začátku si ještě drží slušné tempo a dokonce se dá i hovořit o příběhu, jenže v druhé části se jedná jen o přehlídku rozčvachtaných lidských těl, která se postupně přehoupne v obyčejný zombie horor. Neustálé vydloubávání očí, ze kterého se nejspíš inspiroval i slavný Eli Roth a destruktivní ukázka lidské anatomie přichází vniveč v momentech jako je například podivná zbraň na konci - střílí jen když se jí zachce - a naprosto dementní chování hlavního hrdiny, který sice přijde na to, že jediný způsob jak nemrtvé zastavit je střelit je do hlavy, ale i přesto se baví tím, že se jim snaží rozstřílet orgány uvnitř těla. Kdyby se Fulci vykašlal na ten závěr a dovedl do konce povedené atmosférické scény a zajímavé linie s velikým potenciálem (pokoj č. 26), rozhodně by se mohlo jednat o dokonalé dílo, jenže takhle jej hodnotím 'jen' jako slabší nadprůměr a to zejména díky několika povedeným situacím, hudbě, pečlivě budované atmosféře a dokonalým maskám mistra Giannetta De Rossiho. ()
Reklama