Réžia:
Lars von TrierScenár:
Lars von TrierKamera:
Manuel Alberto ClaroHrajú:
Charlotte Gainsbourg, Shia LaBeouf, Stellan Skarsgård, Stacy Martin, Willem Dafoe, Jamie Bell, Connie Nielsen, Mia Goth, Sophie Kennedy Clark (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Nymfomanka Joe pokračuje v líčení svých životních osudů v bytě svého zachránce Seligmana. Pomůže jí vzpomínání na hledání orgasmu, vztah se sadistou, potrat či kriminální minulost najít konečně klid? A jak její otevřená zpověď ovlivní chování jejího posluchače, stárnoucího panice? Druhá část posledního příběhu z Trierovy „trilogie deprese“ opět mísí provokativní témata, explicitní záběry a odkazy na vysoké umění. (Aerofilms)
(viac)Recenzie (560)
Sakra, a já po první části už myslel, že svítá na lepší časy... ()
za těch posledních třicet sekund pět. ()
Asi nejvíce na celém filmu se Trierovi a jeho spolupracovníkům povedl marketing. Toho důkazem je i naše návštěva v kině na obou částech. Co mohu říci po shlédnutí v první řadě je, že takto sexuálně otevřený vyprávěný příběh jsem ještě neviděl a tím nemám na mysli porno filmy, které samozřejmě jsou úplně jiná kategorie. U mě film splnil snad to, co od něj Trier čekal. Vedl k zamyšlení o tom, jak na sexualitu v západní civilizaci nahlížíme a jak předsudky a klišé schováváme pod pokrytectvím a falešnou postmoderní uvědomělostí, přitom jsme pořád jen lidi. Vedl k zamyšlení o tom, co je součástí naší kultury a rouboval to zamyšlení na zcela bizarní erotické situace. A vedl k zamyšlení o řadě dalších věcí, například o tom, proč v tom kině vůbec jsem, co jsem vlastně čekal, co místo toho vidím a jestli mě to baví. Ve finále mě to teda baví, protože mi obě části opravdu rychle utekly. Líbilo se mi zpracování. Musím pochválit všechno, co jsem viděl. Ale mám pocit, že chuť je ve výsledku celkem planá. Melancholia ve mně zarezonovala mnohem silněji. ()
Dojezd, nebo spíše Trierova neotřelého díla mě taky dost vyšokovalo. Ta drtivá psychologická deprese na mě dolehla a závěr mně taky dobře smetl. Takový kontroverzní psychologický rozbor sexuality nevzniká na filmovém plátně každý rok, 4 hvězdy. Po delší verzi půjdu s hodnocením možná ještě výš. ()
Jestli první část šahala po 5*, tak ta druhá je spíš na 3*. Nevím, jestli to je tou vystříhanou hodinou, ale s přibývajícími minutami se Nymfomanka hodně utápěla v nesmyslném chování postav a nejasných motivacích. Prostě jen sebedestrukce ne moc chytré ženy. Čekal jsem to promyšlenější. ()
Podle mě lepší, svižnější než první část. Také ale mnohem drsnější. Zakončení bylo šíleně předvídatelné, škoda, že to nebylo dotaženo lépe. ()
Musím říct, že jsem se téměř po celou dobu kousal do rtů, koukal na hodiny přehrávače a čekal co bude. Asi to chtělo spojit do jednoho filmu o stopáži dvě a půl hodiny. To by ovšem kasička zůstala prázdná a nekonala by se erotická revoluce v amerických kinech. Tak z epilogu na dvacet minut vznikly dvě hodiny lehké nudy se skvělým zakončením...60% ()
Katolička žije v spořádaném manželství, má dítě, ale uvnitř sebe se ponižuje. Když vidí na ulici dva černochy, chce mít podobné erotické představy jako před svatbou, ale ztopořený penis ji děsí (v jedničce se natvrdo mužská pýcha nezobrazuje). Bohužel všechny ty pasáže nočního sebetrýznění za pád do tělesnosti jsou natahované, až běda. Gainsbourg je sice ideální představitelka ženy, která o sebe přestala pečovat, občas koncepcí probleskne další nápad (náboženské sezení jako odvykací kůra), ale Tiers by to mohl celé odvyprávět v polovičním čase a méně mechanicky. A nakonec se dojde k tomu, že i vysněný muž impotent, její představa ideálu, kterou si ve své nemocné mysli hýčká, když od ní manžel uteče, se jí pokusí znásilnit, když poleví ve své ostražitosti. ()
deptajúce ()
Po prvním díle jsem si myslela, že už mě nemůžu nic překvapit, ale stalo se. Snad nikdy mě žádný film takhle nešokoval a myslím, že tohle dílo budu ještě pár dní rozdýchavat. Už z názvu vyplývá, že se nebude jednat o žádnou romantiku, ale ta brutalita a otevřenost všemu špatnému mě až děsí a nevím, jestli mám Trierovi tleskat za to, s jakou bravurou dokázal natočit film na tak ožehavé téma, nebo se pohoršovat nad tím, jak vůbec něco takového mohl pustit do kin. Dobrý pokus, ale pro mě viděno jednou a naposled. 2/5 ()
Velice důstojné, i když chvílemi brutální, pokračování příběhu (včetně odkazu na Antikrista). Děj mnohem více odsejpá a rozhodně nenudí. Konec byl výtečný a přesně takový, jaký si tento film žádal. ()
Mnoho povyku pro nic... Umělecky i eroticky podřadné a rádoby filozofické podobenství sexu a rybaření mi připomíná německé pornofilmy se 70 let které, byli alespoň eroticky zajímavější a na nic si nehráli, když umělecky pak na stejné úrovni... ()
Director's cut: teda ale ty 3h už byly asi trochu moc přestřeleny. Na rozdíl od první části, tahle už mě nějak moc nebrala. Myslím, že hlavně za to může Charlotte Gainsbourg, která vystřídala mladou herečku v retrospektivním vyprávění. A to byla největší chyba. Ona je totiž škaredá (i když ono to asi mělo působit tak, že to je stará škaredá prošukaná kurva s prohnilou kundou... která je navíc často až odporně zlá). Ale víc mi vadilo, že se tak změnila po 3 letech, kdy porodila svého syna. A pak se ve filmu objevily bradavky jak špunty! Jednotlivé kapitoly nebyly tak záživné, jak v první části a někdy působily dost uměle (vymahačka dluhů? to jako vážně?) Např. masochismus, u toho sem si sice řikal, že 50 odstínů šedi se může jít vysrat, ale dějově mi tam nějak neseděl. Oproti tomu nechutná scéna s potratem by tam asi neměla chybět, protože to bylo fakt hnus a k charakteru té postavy se mi takové utrpení hodilo. Dál mi na tom celkově vadily ty mysteriozní vsuvky a že tam tentokrát chyběl Rammstein. A konec? Během filmu se mi líbil ten kontrast asexuální panic a amorální nymfomanka... a zároveň pozorný, až empatický posluchač vs. provokující vypravěčka. A ten konec (tím, co se Seligman chystal udělat), ten najednou celej tenhle koncept pohřbil - von Trier asi chtěl být ještě jednou depresivní... ale to se podle mě moc nepovedlo. A tak mi zbývá otázka na závěr: zastřelila sebe nebo ho? ()
Director's cut ()
První čtyři povídky se sice také táhly jak letošní zima, ale měly v sobě ukrytý zajímavý potenciál, nad kterým mě bavilo se zamýšlet. Jakmile přichází na scénu ono depresivní období se spoustou opravdu nepřijatelných úchylek, už jsem se několikrát přistihl, že kontroluju, kolik chybí do konce. A to by se u filmu nemělo stát. ()
Druhá část přesně navazuje kde skončila ta první, tak je jasné že mladistvé užívání si je pryč a vice se podíváme do hloubky povahy a myšlení naší nymfomanky. Viděl jsem režisérskou verzi a jsem za to rád, jelikož jsem si to parádně užil. Bohužel s čím trochu nesouhlasím je úplný konec, ale to je můj osobní problém. Jinak lépe toto téma asi zpracovat ani nešlo! ()
....a dvojka? Ta je prostě slabší. Jestli jednička působila chvílemi, až v komickem duchu (i když třeba scény se lzickami nebo dvěma černochy si v hlavě a bránici uchovam ještě dlouho :D), dvojka musí tlačí hlavně na etické otázky, hranice lidskosti a únosnosti. Některé scény jsou možná, až na hranici únosnosti, ale i tak se myslím si povedlo udržet cca rovnomernou kvalitou. Ve dvojce už plně vládne hlavně Saligman, ten by se ten závěrečný bonus za vernost skutečně zasloužil :).. ()
Tento film je pro mě jedním z těch, které kvůli obsahu považuji částečně za nehodnotitelné. Vzhledem k tomu, že jsem ho ale přeci jen zhlédla, pokusím se o komentář, který by vysvětlil mé konečné hodnocení. V prvním díle jsem velice postrádala nějaký náhled do psychiky hlavní hrdinky. Na to, co prožívala, působila naprosto ploše, bez jakékoli hloubky. Jako by s ní to, co dělá, ani nehnulo. Druhý díl je v tomto směru lepší. Je v něm vidět zoufalství ženy, jež se snaží se svou poruchou bojovat, avšak neúspěšně. Herecký výkon Charlotte Gainsbourg byl velmi dobrý, ačkoli z mého pohledu dost klesla, když se z bývalé představitelky Jany Eyrové stala hlavní hrdinkou Nymfomanky. Měla jsem dojem, že v dnešní době, ve které neexistuje snad žádné tabu, už nemůže člověka nic šokovat. Tento film mě však šokoval svou otevřeností k tématu Nymfomanie, kterou hrdinka nebyla schopna zvládnout až do té míry, že začala vyhledávat sadistické praktiky, jimiž snad chtěla ulevit své posedlé mysli, ale které ji naopak uvrhly do mnohem většího "pekla". Ať dělala co dělala, nebyla schopna se posedlosti sexem zbavit. Pokud bych měla hodnotit zpracování zvoleného tématu, není mu snad co vytknout, když se však zamyslím nad tím, jaký smysl má tento film pro lidstvo, co dobrého a povznášejícího mu přinesl, nic mne nenapadá. Nevidím v tomto filmu nic, co by člověka něčím obohatilo, nebo učinilo jeho život lepším. To jen takový malý dodatek k zamyšlení pro ty, kteří nad morálkou ještě úplně nezlomili hůl... ()
Narozdíl od většiny pro mě byla druhá část zajímavější a lepší. Film ale zhodnotím jako celek. Takže: nebyl to nejlepší film, co jsem od Larse viděla, přece jen byl celkem krotký a na konci chyběla katarze, v čemž je Trier mistr. Popravdě mě konec opravdu zklamal, protože souhlasím se všemi názory, že byl nalepený a psychologicky do příběhu nezapadl. Což pro LvT rozhodně není typické, typické nakonec není ani to, že nám ten konec neukázal (sakra, natočil ho vůbec on, ještě jsem neviděla, že by se v některém ze svých filmů rozpakoval ukázat bolest nebo smrt?) Takže pokud bych měla hodnotit jenom mezi Larsovými filmy, bylo by to už kvůli téhle nedotaženosti nekde mezi 3 a 4 hvězdama. Ale stejně dám nakonec 5. Protože pro mě jsou Trierovy filmy stejně o třídu výš než většina ostatních a některé z nich by si na stupnici od 1 do 5 zasloužily sedmičku.:-). Takže to máme za 5, abychom se srovnali s konkurencí:-) Pro Steffu: asi jsme byly každá na jiném filmu, ale já v něm viděla mnoho věcí, které by (pokud by se ti, jichž se to týká, zkusili zamyslet) některé lidi opravdu obohatily, minimálně o toleranci k jinakosti: třeba to, že nymfomankou nebo pedofilem se člověk rodí a netřeba ho jako správná moralistka zatracovat za to, čím je, když nikomu neublížil. Ona ta morálka bývá dost úzkoprsá, takže vivat a sláva za to, že se právě takovéhle filmy točí. Jestli aspoň jeden člověk pochopí, stane se jeho život jistě bohatším a lepším. :-) ()
Tento silnější odvar perverzností v kombinaci s chytrolínstvím mi jen dokázal, že inkriminovaný režisér von Trier není enfant terrible artového žánru, ale prachobyčejný pošuk, jež se vyžívá v tvorbě nevkusných a nezáživných produktů! Dán opět tahá rozumy ze své mozkovny, nymfa dále rozkrývá pohnutou historii svého života a chudák divák na to pozerá s rozpaky. Na stranu druhou mohu být rád, že jsem nestáhl tříhodinovou nezkrácenou verzi! 12% ()