Réžia:
Lars von TrierScenár:
Lars von TrierKamera:
Manuel Alberto ClaroHrajú:
Charlotte Gainsbourg, Shia LaBeouf, Stellan Skarsgård, Stacy Martin, Willem Dafoe, Jamie Bell, Connie Nielsen, Mia Goth, Sophie Kennedy Clark (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Nymfomanka Joe pokračuje v líčení svých životních osudů v bytě svého zachránce Seligmana. Pomůže jí vzpomínání na hledání orgasmu, vztah se sadistou, potrat či kriminální minulost najít konečně klid? A jak její otevřená zpověď ovlivní chování jejího posluchače, stárnoucího panice? Druhá část posledního příběhu z Trierovy „trilogie deprese“ opět mísí provokativní témata, explicitní záběry a odkazy na vysoké umění. (Aerofilms)
(viac)Recenzie (560)
Druhé Nymfomance se sice nepodařilo zakrýt, že Trier natočil v podstatě bulvárně banální film se snahou šokovat, který šokuje maximálně tím, jak moc utápí zajímavé postavy a jejich interakci v nesmyslně dlouhých a výstředních sexuálních nebo sadomasochistických scénách, zvlášť když ty nejzajímavější odbude poměrně rychle. Trier není žádný génius, je jen poměrně chytrým a nejspíš sečtělým bláznem, který má filmařinu v oku a ruce, opájí se vlastním egem a v momentě, kdy už se zdá že je schopný vtipné (sebe)reflexe (I. část) se vrhne do bláznivé nabubřelé manýry. Dvojka jako film funguje a baví i když míří ke zbytečnému a překombinovanému vyvrcholení. Pryč je lehkost prvního dílu, žádná deprese ale nepřišla. Jen zajímavě odvyprávěný film, který by v dnešní době chtěl touto formou vyprávět jen Trier. Obě poloviny jsou ale absolutně nekonzistentní a moc si nedovedu představit jak to bude dohromady fungovat. A doufám, že nesestříhané verze bude obsahovat předfinální scénu se Seligmanem, protože ten konec je sice pochopitelný, ale Trier se až tak moc soustředí na ženské nitro až ze svých mužských postav udělal jen prázdné loutky bez duše. Zkrátka taková nenáročná zábava pro české masy nezvyklé chodit na artové filmy. ()
Komentář u Nymfomanka, část I. ()
2.část nesnesitelně (a to ještě existuje directors cut??? Prosatana! kdo by byl ochoten sledovat toto veledílo v 5.5 hod.stopáži??? nepředstavitelné!) nataženého německého fekal porna ze 70./80.let. Též mě hodně baví,jak v tomto případě pan Trier(v honbě,nebo snad v honitbě?) za kontroverzí,za každou cenu, i když je v tomto filmu,zcela zbytečná a k ničemu,si díky podělanému nápadu,ukázat,jaký je vlastně ten Seligman taky jen obyčejný prasák(jako všichni chlapi,že?),geniálně podtrhl pod sebou režijní stoličku. To je ale vůl. Žeru od něho 3 věci,ale Nymfomanka se k nim zcela určitě nepřidá. ()
Tak na uvod, tenhle film jsem mel rozkoukanej asi 4 mesice, coz zohlednuju v hodnoceni. Ono, kdyz mate po prvni casti sledovat dalsi 3h hnusnou vaginu Charlotte Gainsbourg, tak se vam do toho proste moc nechce. Na jedne strane to mohlo cele byt zkrouhnute do jednoho filmu, na druhe strane to takhle mohlo zustat dostatecne epicke na ukor roztahanosti. Manualni self-abortion byla regulerne asi nejnechutnejsi vec co jsem ve filmu kdy videl a finalni rozuzleni jsem tusil hodiny predem, ale jinak alespon Talking Heads potesili, jakoze fakt hodne. 4/10 ()
Prostě jen druhá polovina filmu, která má jen tak mimochodem dvě hodiny, je ještě o něco zdlouhavější a nudnější než první část a má podivný konec, podivné celkové vyústění, u kterého budete mít pocit, že vám asi něco uniklo. Nejsem z tohohle dvojfilmu nijak nadšený. Není to špatně natočené, ale zároveň to divákovi ani moc nedává. Rádoby kontroverze je místy patrná, ale ono to k tomu filmu a hlavně tématu patří. Jen je to prostě dlouhé a vlastně celkem prázdné. ()
Lars von Trier měl spoustu kusých cool nijak nesouvisejících myšlenek. Aby si pro ně zajistil dostatek diváků, prodává je přes sex. Výsledek tomu odpovídá. Čtyři hodinky Nymfomanky vcelku příjemně utečou, dají spoustu jednoduchých (občas i silných) podnětů a pokud člověk odhlédne od faktu, že jde o dva oslími mosty pospojované monology, je to i celkem zábávné. Třeba Studu to ale nesahá ani po žalud Micheala Fassbendera. A že ho má proklatě nízko... ()
Horší než Volume I. a to jsem myslela, že to nepůjde, aby se mi tento počin ještě více nelíbil. 1. Nepochopila jsem, proč ji jako herečku obměnili její starší verzí, zatímco Jeroma ještě půlku dílu hrát Shia LaBeouf? Už na tu holku se zrovna dvakrát úžasně nekoukalo, ale na tu ženskou už vůbec ne. 2. Novinka! Je údajně lepší odvést syna od matky, protože se na ní nasral (čemuž se vůbec nedivím, bo na tom balkóně to bylo o fous), ale pak ho dát do děcáku, protože sám nebyl schopný se mu věnovat. A já žila v domnění, že je to naopak. Já blbka! 3. Uvažovala jsem, že i tomuto dílu bych dala 2*, ale ten úplný závěr celé snažení totálně potentil, čili smůla - jen 1*. Přiznám se, že mi spadla čelist, ale především proto, že po celou dobu snímku tato postava měla určitý charakter, nějaké charakterové rysy, danou osobnost, do níž /té postavy, ale bavím se o Seligmanovi/ byste neřekli, že by byla něčeho takového schopna. Prostě jeho postava to neměla dané do vínku, aby něco takového udělala, a proto to bylo tak trapné. V podstatě s postavou S. Skarsgarda vyjebal a to se mi nelíbilo. ()
Wh- … Wh- … What The Fuck?! Ne. Trier to zase prosral na celé čáře. Postava Joe je natolik nezajímavým a deformovaným subjektem, že mě její vyprávění odrazovalo již od samého počátku. Její ukníkaná mladší verze je potom vyloženě na facku a neopřel bych si o ni ani kolo, natož ji ho soukat do zadku. Jediným vytržením z permanentní lhostejnosti tak byla Uma Thurman ve fantasticky absurdní scénce a Jamie Bell jakožto profesionální mlátič nadržených žen. Udo Kier potěšil a Christian Slater v roli tatíka dokonce mile překvapil. Nepolíbený nerd Stellan Skarsgård občas nahodí vtipný bonmot, ale jinak je většinu času zcela mimo mísu (záměrně). Stejně jako celá tahle Trierova exhibice (taky záměrně, alespoň myslím). A ten závěr, to už je čistý výsměch a vypadá to spíše jako něco, co mělo skončit na podlaze střižny (mám na mysli to náhlé rozbouření Seligmanových hormonů a následný výstřel). První díl je o špetičku vtipnější a méně dementnější než ten druhý, proto ten rozdíl v hodnocení. Kdyby se to prostříhalo, na dejme tomu únosnějších 150 minut, jednoznačně by to snímku prospělo, ovšem na atraktivitě by mu to asi stejně nepřidalo. Dal jsem si to v kině na jeden zátah… ano, jsem masochista. A ještě pořád Trierův fanda, kterému se stýská po jeho mrazivých a intenzivními emocemi prosycených zářezech (Dogville, Prolomit vlny, Tanec v temnotách) i třeskutých komediích (Idioti, Kdo je tady ředitel?). Třetí "artová" hovadina v řadě mě ale pomalu přesvědčuje o tom, že se ten sarkastický nácek už dočista pomátl. ()
Drsnější pokračování se skvělým závěrem, který přesně zapadá. ()
Druhá část otevřené studie ženské sexuality. Ještě delší, chytřejší a depresivnější. Druhý díl Nymfomanky Larse von Triera divák očekává s nejistotou a zároveň velkou zvědavostí. Génius Trier ani v druhé části neopustil základní kameny svého uceleného díla - sex, chytrost, perverznost, psychologii ani svérázný humor. Oproti prvnímu dílu dvojce chybí především více vtipu, kterým jednička skutečně nešetřila, ba naopak Trier se v druhé části dostává z žánru mysteriózní erotické komedie až kamsi k psychothrilleru. Nu, proč ne? Ale tři hodiny? Ne! Viděl jsem celou Nymfomanku v režisérské verzi a konstatuji, že zkrácení zde rozhodně nemohlo uškodit. Filmařsky neztratila druhá Nymfomanka nic. Ale jakmile se s hlavní hrdinkou ponoříme do tajů psychiky, jsme buďto znudění, nebo musíme přetáčet (scénu s potratem si Trier mohl opravdu odpustit). Další problém tkví v Charlotte Gainsbourg, respektive v Trierově podání její postavy mezi vyprávěcím obloukem a přeměnou ze Stacy Martin do vyspělejší verze. Zatímco ve scénách zpovědi stále výtečnému, možná až trochu nechápavému Stellanu Skarsgardovi Gaisnbourgová baví, jakmile dojde na psychiku a následně opět na sex, divák už ji skoro nemůže vidět. Potěší především cameo Willema Dafoea a také "dlužníka" Jeana-Marca Barra. Kapitola s masochistou je emočně hodně tvrdá a Trier provokuje jako by snad nebylo zítřka. Tři hodiny čekání na zvrhlou pointu jsou ovšem příliš moc. Nymfomanka přesto dokáže bavit. Čím? To si už musí každý zodpovědět sám. Lars von Trier opět dokázal, že je génius a velký filmař. Druhý díl Nymfomanky stále umí chytit. 65% a čtyři hvězdičky. ()
Je jasné, že bez znalosti první poloviny nemá smysl na druhou chodit, protože je potřeba film hodnotit jako celek. Druhá Nymfomanka pokračuje v tom, co začala ta první, tj. pomalé tempo, zajímavý příběh plný odboček a minimum hudebního doprovodu. Metafory, kterých byl první díl plný, jsou tu už upozaděné a už nejsou tak hravé, Trier tu upřednostňuje přímou konverzaci s minimem symbolů a metafor. Je dobře, že se k parádnímu výkonu konečně rozehrává Charlotte Gainsbourg, která tu nechává působit své zvláštní charisma, její postava má hloubku a v jejím podání taky cítíme její absolutní tragiku. LaBeouf výtečně vystihl chlapíka, který protě nedokáže partnerku ukojit a jen velmi těžce se vyrovnává s její "chorobou". Stejně tak Skarsgard dostává víc prostoru a je stejně výtečný jako v první polovině. V polovině druhé už začíná být znát, že délka je přece jen přehnaná a některé momenty se dost táhnou a rozhodně by jim prospělo prokrácení. Postupem času jsem taky začínal nabývat dojmu, že Trier pomalinku neví kudy kam a uvažuje, jak příběh zakončit. To, jak to provedl, asi vyvolá diskuzi, nicméně mně osobně poslední scéna do vyznění filmu moc nezapadala a připadala mi jako jeden velký výsměch divákům. Ve výsledku je ale Nymfomanka jako celek svým způsobem fascinující film, který rozhodně není o sexu a rozhodně není protižensky zaměřený (řekl bych spíše naopak). Jen je škoda, že Trier to celé neprokrátil a nenatočil komplexní tříhodinové dílo a nevyhnul se někdy dost zbytečným odbočkám. 70% ()
Prvá časť Nymfomanky bola ako tak určená pre štandartného filmového diváka (čo sa potvrdilo u mojich známych) avšak pozor dvojka je presný opak. Je to až Trierovsky Mrazivé, temné, pochmúrne,negatívne. Sadistické scény boli tak realistické až mi behal mráz po chrbte. Óch ešte teraz sa neviem spamätať s toho nehanebného, opĺzleho konca... Je to jedným slovom geniálne a zároveň nechutné. S toľkej negatívnej energie čo táto snímka srší do diváka by cítil jeden iba depku... Mám už proti tomuto režisérovi resistenciu tak som skončil iba citovo oslabený... Ako môže niekto toľko masturbovať až si zničí kund.... ? ()
Nadšení z první části poněkud opadlo, s chladnou hlavou jsem se tedy pustila do finálního rozuzlení. O sexu se spíše jenom mluví a přemýšlí, explicitních scén je rozhodně méně (ze scén s panem K mi ale nebylo úplně do zpěvu). Ty dvě hodiny mi tentokrát připadaly opravdu dlouhé a nemůžu se nyní zbavit dojmu, že Lars mohl film od základů překopat a vpustit do kin jednu jedinou (klidně tříhodinovou) část. Dost mě také mrzelo krátké působení Shii, který svým výkonem dokázal, že zvládne i lepší roli než jen kluka, co bojuje s přerostlými roboty. Přišel tedy konec Joeina vyprávění a já se cítila rozčarovaně. Nezaujatý posluchač, co rád rybaří (nebo muškaří, to je fuk), se ale ukázal v novém světle a nastal závěr, který jistě mnoho diváků (včetně mě) překvapil a uspokojil. ()
Zúrivý a perverzne nepríjemný dojazd perfektnej jednotky, ku koncu monotónny až vyložene protivný, poslednou scénou až (dúfajme že úmyselne) trápny. Tak ako ma Vol.1 nechala v nemom úžase, ma druhé volume opľulo. ()
Bez té mladé herečky to ztratilo šmrnc. ()
U prvního dílu jsem si řekla, že ten von Trier, kterýho znám z jeho opravdu dobrejch filmů (těch od Dogville a starších), se vrátil. No, tak nevrátil. ()
Zatímco první nymfomanka byla alespoň chvílemi zábavná, vzrušující nebo provokativní, tak druhý díl ve všech těchto ohledech selhával. Schválně jsem nepoužil dokonavý tvar, protože to by bylo k filmu až příliš kruté a neslučovalo by se se třemi hvězdami. Nymfomanka II sází až příliš na násilí (jak epizoda s nočními výlety tak vymahačské období) a mezi násilím a sexem já jaksi nevnímám žádné pojítko. Prostě to k sobě podle mě nepatří a jsem schopen to přijmout jedině v ironické či sarkastické rovině. A co měl proboha znamenat ten konec? Vůbec to nesedělo k předchozím čtyřem hodinám… ()
Sú 2 možnosti: 1. Buď je Trier superzaxomplexovaný a toto je len ďalší z dlhého radu jeho autopsychoterapeutických filmov a jediný rozdiel je v tom, že tento som (zdá sa) pochopil. Alebo 2. je toto výkrik jeho odkomplexovaného slobodného a nekonformného ega. V každom prípade oceňujem Seligmanove mentorovanie, plné pre mňa zaujímavých ideí aj humor, s ktorým režisér odľahčoval tému, ale hlavne rýdzo komerčný a pre mňa práve preto nečakaný záver. ()
Vzápětí po prvním díle jsem zhlédla i druhou část Nymfomanky. Musím bohužel říct, že s první částí prohrává. Ani jednička nebyl film podle mého gusta, ale dvojka nudí, musela jsem ji několikrát přerušovat, historky už mě nebavily jako předtím. Palec nahoru za odvahu všem hercům, taky za klasickou hudbu, která se tu dobře vyjímá, možná i Trierovi za podnětné věci nutící přemýšlet. Ale jako celek to na mě nezapůsobilo. ()
Kdyby se z obou částí udělal jeden film, myslím, že nymfomanka by byl zajímavý a slušný počin. Takto je příšerně vleklé a až na několik dobrých scén dost nudné. Umělecký nádech to má, ale ne takový, jaký bych ocenil. ()
Reklama