Réžia:
Christian VincentKamera:
Laurent DaillandHudba:
Gabriel YaredHrajú:
Catherine Frot, Hippolyte Girardot, Jean d'Ormesson, Arly Jover, Philippe Uchan, Arthur Dupont, Brice Fournier, Déborah Révy, Laurent Poitrenaux, Steve Tran (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Francouzský režisér Christian Vincent vypráví ve svém nejnovějším filmu Z prezidentské kuchyně příběh neobyčejné ženy Hortense, která naslouchá svému srdci a co si umíní, to i dosáhne. Všechny její dobrodružství jsou svázané s vařením a jedno z nich je přímo neuvěřitelné – dva roky vařila přímo pro francouzského prezidenta Françoise Mitteranda v Elysejském paláci a pronikla do zákulisního politického světa nejmocnějšího muže v zemi. Christian Vincent ve filmu paralelně rozvíjí dvě příběhové linie. V první z nich se ocitáme na Antarktidě, kde Hortense určitou dobu působila, a prostřednictvím mladé dokumentaristky se vracíme zpět do dob její náročné, i když prestižní práce v prezidentském paláci. Postupně tak poznáváme obdivuhodnou ženu, která v sobě spojuje smysl pro tradice i modernitu, ambicióznost i pokoru, razantnost i křehkost zároveň. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (2)
Recenzie (18)
Především jedna neobvyklá rada: než začnete film sledovat, pořádně se najezte. Je to totiž neuvěřitelná přehlídka paštiček, koláčků, dortů, rybích polévek a lanýžů. Za tím vším se ale zároveň skrývá lehký příjemný příběh, který vůbec nenudí, i když se z devadesáti procent odehrává v bezprostřední blízkosti sporáku. Film je svižný, s dobře napsanými dialogy a postava Hortense patří svým přístupem k životu k nejsympatičtějším filmovým hrdinům. Hlavně scény jejích letmých setkání s prezidentem jsou skvělé. ()
Může mít film, ve kterém se pořád jenom vaří, nějaký děj? A potřebuje ho? Nádherná oslava vaření, jídla, Francie a jedné paní, která si jde za svým a podmaňuje si lidi ze svého okolí. Lanýže, omáčky, dorty a politikaření. Když jsem šel do kina, měl jsem jenom minimální očekávání, ale tenhle vizuálně-gastronomický zážitek mě naprosto uspokojil. Neuvěřitelně sympatická Catherine Frot. Pokud nejste foodie a nečte místo románů kuchařky, klidně si odečtěte jednu hvězdu. Do tašky si pro jistotu vemte svačinu, bude se vám hodit. ()
Báječné kuchařce Hortense se dostane pocty, o které může většina mistrů jejího oboru jenom snít. V novém zaměstnání bude osobně vařit francouzskému prezidentovi. Nadšeně se ujímá svojí úlohy, vyvařuje hlavě státu nejrůznější laskominy podle oblíbené kuchařské knihy jeho dětství a shání po celé Francii ty nejkvalitnější suroviny. Nemá to ovšem vůbec lehké. Jak to tak bývá, když člověk něco opravdu umí, stává se Hortense předmětem závistli. Musí bojovat s nepřízní šéfa hlavní kuchyně Elysejského paláce a navíc je peskována za přílišné výdaje .Do toho se vloží osobní lékaři prezidenta ,kteří jí vyčítají, že lahodná, ale těžká a tučná strava neprospívá prezidentovu zdraví. I když dívák nemůže pokrmy, které Hortense připravuje, ochutnat, skvostně připravená jídla, servírovaná na nádherném starožitném porcelánu, jsou alespoň pastvou pro jeho oči. ()
Kouzelný film odehrávající se ve francouzském Elysejském paláci, kde se stárnoucí prezident Mitterrand snaží najít ztracenou chuť francouzské kuchyně. K tomu mu má pomoci šéfkuchařka Hortense, která povýšila vaření na umění a kamerové záběry na její výtvory nenechají chuťové buňky v klidu. Jako žena to ovšem nemá ve výhradně mužském prostředí lehké a její situaci stěžuje i narůstající byrokracie. Příběh trochu ze zákulisí politiky, více o vaření a chvále francouzské kuchyně, ale především podle skutečné události by bylo škoda nechat si ujít. ()
Snímek je prý natočen podle skutečného příběhu kuchařky Danièle Delpeuch, která byla jmenována osobní kuchařkou Françoise Mitterranda. Inu, i takové věci se dějí. Příběh je to však krásný a i krásně natočený. Možnost podívat se do zákulisí kuchyně francouzského Elysejského paláce není zase tak často. Hortens je obyčejná skromná žena v oboru kuchařství, která svému řemeslu rozumí a dokáže trefit strávníkovu chuť. A dostala možnost mít za takového strávníka samotného prezidenta. A že to není úkol zase až tak jednoduchý máme možnost vidět. I když si dokázala chytit prezidentovu přízeň, který dokonce přijde osobně potají do kuchyně, což je asi ta nejúsměvnější scéna, co kde a jak přeci za něj jen rozhodují jiní. A k tomu samozřejmě rivalita ostatních kuchařů. V tom je na příběhu lehčí dramatizace, ale opravdu jen poskrovnu. Byť to tu místy vypadá na konflikt, netlačí se v tomto na pilu a naopak se tomu nechává volný průběh. Svým způsobem se tak jedná o další běžný kuchařský film, kde se divák nemálo dozví o určitém jídle a jeho přípravě. Francouzský vkus převážně na pozornosti chuti a hlavně čerstvosti přísad je, jak je tu řečeno i samotným prezidentem, tradice kuchyně našich babiček. Taková a hlavně jednoduchá jídla vždy chutnají nejlépe. Snímek tedy pohladí a vytvoří velmi dobrý dojem. ()
Galéria (18)
Zaujímavosti (1)
- Založeno na výjimečném skutečném příběhu osobní kuchařky prezidenta Francoise Mitteranda. [Zdroj: Film Europe] (Krouťák)
Reklama