Réžia:
Maurice RégameyKamera:
Paul CotteretHudba:
Georges Van ParysHrajú:
Louis de Funès, Nadine Tallier, Pierre Tornade, Jean-Pierre Cassel, Noëlle Adam, Christian Duvaleix, Maurice Régamey, Robert Manuel, Hubert Deschamps (viac)Obsahy(1)
Hudební skladatel Pierre Cousin (Louis de Funès) chce skoncovat se svým životem a zkouší to mnoha způsoby – spolyká jed, pustí si plyn, chce skočit z mostu, ale jeho záměry selžou. Naopak zachrání život mladé zpěvačce Caroline Clement (Noëlle Adam), která skočila do řeky. Stává se z něj hrdina a policie ho chce vyznamenat medailí. Novinář (Christian Duvalleix) a jeho fotograf (Louis Massis), kteří se o události na policejní stanici dozvědí, se za ním vydají domů. Pierre, ve své snaze zbavit se života, vyhledá nájemného vraha, ale ani tento pokus nevychází. Portýrem je vtažen do nočního podniku „La belle vie“, kde mu Juliette (Nadine Tallier) představí korsického gangstera Angela (Christian Méry), jenže i ten odmítá Pierra zabít. Zde potkává pokladníka Amédéa (Jacques Jouanneau), který vyjde Pierrovi vstříc a slíbí mu, že ho zbaví jeho problému, za což inkasuje 30 000 franků. O zachránci a zpěvačce se píše na titulních stránkách novin a stávají se slavnými. Novinář s fotografem nakonec Pierra najdou a přivádějí na večírek, kde Caroline zpívá jeho píseň. Zde se seznamuje s hudebním vydavatelem Ferdinandem Bouthlillierem (Léo Campion). Pierre dostává za své písně zaplaceno, uzavírá smlouvu a jeho kariéra hudebního skladatele je nastartována. S Caroline zkouší novou skladbu a zamiluje se do ní. Zpanikaří, když zjistí, že jej doma hledal Amédé, utíká z domova a omylem se dostává do psychiatrické léčebny, kde mu nikdo nevěří, že je slavný skladatel. Po propuštění odchází ke Caroline, které se svěří, že jej pronásledují tři zločinci a jeho život je vážně ohrožen. Společně podnikají kroky k Pierrově záchraně. (George.Camel)
(viac)Recenzie (22)
Po mnoha letech (nejen hereckého) živoření přišla Funésova první hlavní role...která tehdy vůbec nic nezměnila. Líbil se mi výchozí nápad a série sebevražedných pokusů, přibližně v půlce filmu mě překvapila ta otočka, kdy snímek nabral dost optimistický tón a šlo i o popularitu hlavní postavy. Jak povědomé... Louisovo herectví mi připadlo standardní, jedná se o docela vtipnou jednohubku, která ale v druhé půli ztrácí dech a nepomůže jí ani ta hodně trhlá hromadná rvačka v nočním baru. 70%. ()
První hlavní role Louise de Funés se pramálo podobá těm pozdějším. Pierre Coussin je neúspěšný hudební skladatel, odvržený ženou, na kterou neměl. Chce se zabít. Každý pokus o sebevraždu je nějakou zlomyslnou náhodou zmařen a jediným východiskem se zdá zadat tento úkol profesionálovi. Pierre je opravdu smolař a český název filmu tak dává větší smysl než u známějšího Smolaře, s kterým si ho tu zřejmě značná část hodnotících plete. Film je koncipován víceméně jako groteska, řetězící jednotlivé komické situace, a Louisova postava je z rodu melancholických loserů Charlieho Chaplina nebo Bustera Keatona; jen s tím rozdílem, že se zde hodně mluví, pokřikuje a tu a tam i zpívá. Mezi méně známými Louisovými kousky patří k tomu lepšímu, přesto je rozumné mnoho neočekávat. Humor už částečně vyčpěl a částečně byl zmařen trapnou potřebou některých vedlejších herců vzkazovat světu "my jsme taky komici, umíme koulet očima". Moje titulky najdete zde 60% ()
Je docela zvláštní vidět Funése ve filmech z časů, kdy to ještě nebyl ten rtuťovitej mužíček, jak ho všichni známe a máme ho kvůli těm rolím rádi. On tady hraje takovýho roztržitýho nešiku, kterej má ovšem z prdele kliku, takže ze všech problémů nakonec vybruslí. Trochu se to podobá postavám, se kterejma později v 70. letech udělal díru do světa Pierre Richard. Jinak film je už dost nahlodán zubem času, takže některý scény a situace, který tehdy patrně byly považovány za humorný, už dneska humorný nejsou ani po flašce vodky a krabičce Zoloftu. Jestli ale máte Funése aspoň trochu rádi, tak vás film asi nezklame. Zejména jeho sebevražedný pokusy na začátku jsou výborný. Později film trochu ztrácí dech... ()
Nedivím se, že s tímhle Louis de Funès díru do světa neudělal. Mdlá, neskutečně dlouhá komedie (zdejší obsah celkem detailně popisuje, co se ve filmu během téměř dvou! hodin odehrává) o neúspěšném hudebníkovi, jenž je víceméně v pozici scénáristy a sám si píše svůj vlastní příběh. Jakmile se ale věci dají do pohybu, už je nemá pod kontrolou a tím mají vznikat napínavé a vtipné situace. Nápad jistě dobrý, provedení nebylo (úplně) dobré. ()
Scénář k této prostinké komedii patrně značně zaspal svoji dobu, být natočen o čtvrt století dříve, asi by patřil k běžnému průměru. Takto se jedná o uboze trapnou zápletku, které k životu nepomůže ani Funèsova přítomnost. A jak mě dokázal Funès přesvědčit ve svých filmových začátcích v charakterních rolích a výborně pobavit v následných komediích, zde mi i on připadal poněkud trapný. Jedna hvězdička za hudbu a jedna z úcty k první hlavní roli velkého mistra komedie. ()
Bláznivá komédia o hudobnom skladateľovi, ktorého opustila priateľka a chce skoncovať so životom... Film poskytuje príjemnú zábavu a dáva hold staržm groteskám. Louis de Funes vo skvelej forme, z filmov z 50-tych rokov určite jeden z tých lepších výkonov. Vďaka českému názvu si ho mnohí pletú s filmom z roku 1965 s Bourvilom. ()
Asi najlepšia Funesovka predžandarovského a predfantomasovského obdobia. Najzábavnejší je úvod, keď sa pokúša o samovraždu a nejde mu to, no aj záver, keď sa ho snažia dostať zločinecké bandy, no on už nechce zomrieť. Nie nejako úžasný, no milý čierny humor. 70% ()
Prostinká nízkorozpočtové lidové komedie, ve které které byl do hlavní role obsazen ještě neznámý figurkář Louis de Funés. Za svůj výkon dostal jakousi Cenu smíchu ale diváci si ho moc nevšimli. Film má zpočátku dost grotestní nádech, což u snímku z roku 1956 už je trochu iritující. Funés to ovšem zachraňuje, protože groteska mu sedí. Tady nehraje cholerika ale i tak v něm už vidím tu budoucí hvězdu. Předvádí výbronou mimiku, skvěle se hýbe a tak dále. Začínal jako hráč na piano v barech, což tady využil. Film se po grotestním začátku celkem rozjede a začne být poměrně zábavný. Různé pasáže mě docela bavily (Funés shánějící vraha, Funés v blázinci.) a místy to mělo i takový správný crazy nádech. Pak zase spadneme do grotesky ale jenom na chvilku na konci. A objevovat tyhle polozapomenuté věci z padesátek mě baví a je to zábavá. Smolař mě o tom jenom přesvědčil a vlastně s ním byl pěkný večer. Tři a půl, ()
Ako dobre pise Pierre, je to len dalsia nizkorozpoctova ludova komedia navyse s DeFunesom, ktory sa marne v 50-kach snazil prerazit. Mnohe jeho filmy su tu brutalnenadhodnocovane. Takto, ja De Funesa moc nemusim, nikdy to nebol ludovy intelektual ako povedzme moj oblubeny Villaggio /alebo hoci aj Bud Spencer bol intelektual/, a vazne roly mu tiez nikdy moc nesli. Preslavil sa hlavne ako komediant, v tom bol dobry, to nepopieram. Ale az od Cetnickej serie : 40 % ()
Rozhodl jsem se, že nakoukám nějaké ty méně známé Funesovky a začal jsem tímto filmem, u kterého by možná bylo lepší, kdyby ho přeložili jako JAKO CHLUP V POLÉVCE. Tahle komedie skvěle zapadá k těm, které nadaboval Faltus a kdyby se samozřejmě něco takového stalo, jen bych to přivítal. A taky jsem si konečně užil pravý Funésův hlas, který jsem díky FF dabingu nikdy neposlouchal víc než čtvrt minuty. Ale k filmu - Louis, který ještě vůbec není podobný nikomu ze svých pozdějších rolí, tady hraje neúspěšného hudebního skladatele, který chce spáchat sebevraždu, jenomže mu to nikdy nevyjde a tak si najme vraha. Zápletka je to dobrá, i obsazení je dobré, prvních dvacet minut naprosto bravurních a až do první hodiny filmu báječně nastartované tempo nepolevuje, jen poslední slabá čtvrhodinka už je přece jenom trochu moc. Jinak ale jde o bezvadnou komedii, občas jsem se fakt řezal - báječné scény na stanici, s Amédéem a hlavně ta první 45-ti minutovka, to fakt stojí za to. Herci jsou už jen ozdobou na dortu a Louis tomu fakt hodně přidává na kvalitě. Jedna z jeho prvních hlavních rolí dopadla bezvadně. Příjemná oddechovka za 80% se slabším koncem. Fanouškům doporučuju. ()
Jeden z těch méně známých filmů, který by v Louisově kariéře neměl být opomenut a každý milovník malého velkého Francouze by ho určitě vidět měl. Pokud by tento film byl natočen, až by byl Louis známým, určitě by patřil u českých diváků k velice oblíbeným. Louis je tu ve vynikající kondici s celkem solidní hřívou :-)) ()
Velmi dobrý Funès v hlavní roli, svižný film, slušný příběh. Navíc hraje i na klavír /předtím než se stal hercem hrával léta v baru/, co bylo pro mě dalším plusem. 3,5/5 ()
Louis tam ještě není 100% ale je tam stejně super. Viděl jsem to prvně a bylo to dobré, ta druhá půlka filmu zvolnila tempo, ale zase tam bylo kapku té kultůry a Louis ukázal svůj hudební talent. Aby toho nebylo málo, tak tam má ještě vlasy, což je super, takže o hvězdičku víc ,) ()
Z tohoto filmu jsem si odnesl ůsměv z postupného"opravování" auta, které veldlo k postupnému vyhazování pašovaných věcí. A scéna se stanem stojí taky zato. ()
Neštastný skladatel se rozejde se svou snoubenkou Wandou a rozhodne se skoncovat se životem. Pětkrát se nejrůznějšími prostředky pokusí o sebevraždu, jenže marně. Napadne ho obrátit se na profesionální zabijáky a zaplatit jím za svou smrt. Mezitím se potká s jistou Carolinou, která mu chuť do života vrátí, takže smlouva se zabijáky ztratí smysl. Následuje sled komických situací, v nichž se to hemží pravými i falešnými zabijáky a kde nakonec dojde k všeobecné mele... První film kde hrál Louis De Funés hlavní roli a za kterou dostal vůbec první ocenění Velkou cenu smíchu za rok 1957. Tento film byl v české distribuci uveden rovněž jako Smolař proto si ho zde mnozí uživatelé pletou s filmem Smolař (1965) s Bourvilem. Stopáž filmu je zde taky uvedena špatně, místo uváděných 110 minut má film pouhých 78 minut. Režie - Maurice Régamey ()
Film z počátku Funèsova vzestupu se ve srovnání s jeho pozdějšími (hlavními) rolemi poměrně liší. Nejblíže má ke groteskám, o závěrečné hromadné rvačce, která je jak vystřižená z typické (němé) grotesky, nemluvě. Funèsuv působivý a jedinečný projev se ovšem už zde nezapře. Smolař je slušným začátkem kariéry této ikony francouzského filmu. 70% ()
Aneb. Jak Funés umožnil člověku čistého srdce prožít kopu dobrodružství plné komediálních zvratů a překvapení. :-) ()
První hlavní role Louise de Funés. No dalo se to. ()
Nemecky nazov : Wolln Sie nicht mein Mörder sein ()
Myslím, že tady má ČSFD chybu. Smolař (český název tohoto filmu Comme un cheveu sur la soupe) je značně zavádějící a mnoho lidí si jej bude plést. SMOLAŘ (LE CORNIAUD) je totiž film z roku 1965 s Bourvilem. Ale abych se nezamotal - v Comme un cheveu sur la soupe můžete vidět Louse de Funése hrát na klavír, což ve skutečnosti bravurně zvládal. Doporučuji shlédnout, film za to rozhodně stojí. ()
Reklama