Réžia:
Denis VilleneuveScenár:
Javier GullónKamera:
Nicolas BolducHrajú:
Jake Gyllenhaal, Mélanie Laurent, Sarah Gadon, Isabella Rossellini, Joshua Peace, Tim Post, Kedar Brown, Stephen R. Hart, Jane Moffat, Paul StephenObsahy(2)
Adam Bell (Jake Gyllenhaal) je učiteľ dejepisu, ktorý nemá veľa voľného času. Cez deň pracuje so študentmi a po práci sám doma. Nemá čas na filmy ani knihy, no po kamarátovom odporúčaní si pustí kazetu s filmom. Po chvíli sledovania si všimne, že herec vo filme je mu na vlas podobný. Adamovi to nedá, a tak sa snaží dvojníka vypátrať. To však môže mať pre neho fatálne následky. (TomX2)
(viac)Recenzie (547)
Film s vámi jedná od samého počátku na rovinu (kupříkladu hned třetí plakát, kde se i vizuálně dopředu prozrazuje, že se to celé odehrává v jedné hlavě, to nemá být překvapující pointa, ale výchozí premisa), nic netají, nemysterizuje ani nezamlžuje, je to film o interpretační logice (viz uvozující citát, že každý chaos je jenom nerozluštěný řád) - pavouci se tam od oné první scény objevují neustále, aby připomínali, na jaké rovině se děj odvíjí, celou dobu máte možnost vědět, že je to sen, či přesněji sonda do pavučiny podvědomí, které se neustále připomíná i obrazně, dožaduje se pozornosti, nenápadně, i agresivně - žena s pavoučí hlavou, obří pavouk nad městem, pavučina na skle havarovaného vozu či závěrečná scéna, jíž snímek vrcholí... To není míněno jako žádné rádoby překvapivé finále, protože by to ani nebyla na nic odpověď - ta zajímavá interpretační hra, kterou film přiznaně rozehrává, se odvíjí odtud - první dobrá otázka, vedoucí k porozumění příběhu uvnitř snímku, zní, komu se ten sen o dvojnictví zdá a co je to za způsob úniku, co si nechce pustit do vědomí přímo - s čím se odmítá srovnat? Úvodní telefonát matky je poměrně návodný. *** Začnete-li se takhle ptát, můžete začít konstruovat, vodítka jsou nepočetná, a slušně disciplinovaná. Na fotce je třetí světlovlasá žena, spletitý sen se pravděpodobně zdá třetímu muži, který překryvem svých snových alter-charakterů probleskuje a prolíná, lecos vystupujícího se nedá přehlédnout, žije v novém, prázdném bytě, roztržená fotografie, možná po rozchodu? Další uzlové body: posedlost manipulačními strategiemi, fenoménem herectví, alternativního života; těhotenství, sítě vztahů, manipulativní matka (ví on sám, jestli má nebo nemá rád borůvky?), pavouk jako metafora mocenského spřádání a intrikování, ale i páření spojeného s hazardem vabank a symbol nebezpečné, proradné ženy lákající na svou atraktivitu (černá vdova, Pavoučí žena...) etc. Je oním titulním nepřítelem skutečně manipulace hrozící zvnějšku, anebo ta, která dávno probíhá uvnitř člověka a potlačuje onu "svobodu individuálního výrazu"? (kým je? kým chce být? manšestrové sako, nebo koženou bundu? triko, nebo košili? nebo staré auto, nebo motorku? borůvky ano, nebo ne? snubní prsten ano, nebo ne? ...) *** Film nenabízí jednoznačné řešení tohohle puzzle, ale rozvírá poměrně limitovaný rámec možností, jaký příběh muže z uzlových bodů pavučiny jeho stihomamů vystavět. Tak či tak se přiblížíte nějakému obrazu, rozmazanému, ale s konturami. Snímek nutí k velice konkrétnímu, byť neběžnému používání interpretační logiky, máte-li zájem pochopit celek, ale přitom do toho nikoho netlačí, předkládá se nenápadně pouze těm, kdo si nebrání být všímaví - ostatní to mohou s vnitřní úlevou stočit do tvrzení, že pokud to byl sen, není proč nad tím spekulovat. To by však byl laciný únik, na němž se nezbohatne. Film, zdá se mi, to ví, a dělí diváky na dvě skupiny. Na ty, kdo si budou sami zevnitř nepřítelem, a na ty druhé.*~ ()
Mentálny tranz, aký mi v minulosti dokázali sprostredkovať iba Shutter Island, Femme Fatale a najlepšie lynchovky. Podmanivé, mrazivé, vizionársky z iného sveta. Zásah do srdca. Ďakujem, pán Villeneuve. ()
„Kéos máj áss“ aneb opět jsem nakoupil na doporučení ufonů z ČSFD červený film. Jsa obklopen kohortou erudovaných blábolilů, kteří jsou schopni nalézt hluboká podobenství a metafory i při zkoumání své ranní stolice, jsem nucen opět zabrousit do světa filmové teorie, filosofických přesahů a transcendentních hlubin narušeného podvědomí. Takže asi takto: Vilnéf svým dílem vygeneroval silně rigidní paradigma mající abilitu etablovat se jako bazální archetyp nudné a pomatené chujoviny. Svým konfúzním zpracováním již tak dostatečně perplexního a repulsivního literárního patogenu evidentně způsobil nejednomu artovému hnědopichovi frenetickou fascikulaci a obsesivní touhu objektivizovat svůj maligní kokotismus tím, že ukáže ostatním trotlům, že i v totálně nesmyslné pičovině, která ubíhá tempem akutního kapavkového výtoku, dokáže najít nějakou tu dignitivně perikopickou kvintesenci, interpretovat ji dostatečně povýšeně a za použití signifikantního množství cizích termitů, za což si u postižených kolegů vyslouží infinitní respekt doprovázený uznalým „Hmmmmmmmm!“ a u verbala kordiální pohrdání a salvy hurónského smíchu. Mohu tedy vřele doporučit všem, jimž jejich „dokonalá percepce“ umožňuje vstřebat i epistulu kravského extkrementu či demaskovat a exponovat skryté významy volně vrhnuté kosy způsobené zapíjením prošlých párků kefírem. A vy ostatní, nepostižení, budete méně trpět, když si místo toho raději pustíte plyn! ()
Bezprostředně po projekci jsem byl jednoznačně zklamaný. Na rozdíl od jiných filmů s neuspokojivým, nejasným závěrem však ve mně Enemy vyvolal touhu zjistit, co se za ním vlastně skrývá. A čím víc o něm zpětně načítám a přemýšlím o něm, tím se mi zdá lepší. Každopádně takový zmatek v hlavě mi už dlouho nějaký film neudělal. ()
Natočené je to parádne, lebo Denis, ale už dlho som nevidel film, ktorý by si tak pýtal internetové interpretácie. ()
Po shlédnutí Sicaria jsem usoudil, že Denis Villeneuve je současný režisérský génius. Když tedy v televizi následoval jeho Nepřítel s rozporuplným hodnocením, vůbec jsem neváhal. Průser je, že na první dobrou jsem po ani ne půl hodině u filmu dost brutálním způsobem vytuhnul a zbytek jsem musel dohnat až další den. Nepřítel není vůbec jednoduchej film. A první půl hodina už vůbec ne. Nic se v ní neděje, na první pohled. Po shlédnutí poslední scény ale budete mít pocit, jak kdyby se v ní stalo úplně všechno, protože ve filmu vůbec nic nepochopíte. Čistě vzato si ale myslím, že tohle je asi nejhorší film s postavou, která je narušená a ještě k tomu s rozdvojenou osobností. Málokdy takové příběhy zklamou a tenhle mě docela zklamal. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $1,008,726║Tržby Celosvetovo $3,396,726▐ Denis Villeneuve nepoľavuje a opäť nám ponúka veľmi ťažký príbeh pre plné naše sústredenie a zamyslenie, na konci si môžete pekne lámať hlavu čo za čudného típka nakoniec bol ten profesor, fakt vie pekne zamotať hlavu pán režisér ale kto rád lúska vodítka v deji si zgustne /80%/ ()
Film vás vyzívá k zamyšlení a zkoumání, které je více než uspokojivé, když Vám všechny dílky skládačky zapadnou. Jenže ono by to nešlo, kdyby základ nebyl tak set sakra záživný a zabavný. Ikdyž se jak ostatní říkají "nic neděje" to jak je film natočený a daný do kupy, vynahradí sebelepší zápletky a akce. Od začátku jste chyceni v něuvěřitelné pavučině emocí, do které vás Denis pomalu zamotává pomocí, myšlenek vyzívajících obrazců. Jednoduše neuvěřitelná práce dokonalého režiséra s famozním hercem. Miluju filmy, jako tento, kdy za každým záběrem a lokací a myšlenkou jsou cítit hodiny promyšlenosti. Tohle ale ve mě vyvolává každý film Villeneuva, tenhle se ovšem liší svou nejasností a metaforami, jenž na první dobrou nemusí působti silně a promyšleně, ale časem si je zamilujete víc a víc. Ovšem nebýt toho silného základu vzbuzující zájem, bylo by to zbytečný. Tolik napětí s tak málem, dokáže udělat jen mistr. 10/10 ()
Villeneuve natočil svůj film podle jednoduché rovnice: Lynch + Kafka + Cronenberg + Toronto + Surrealismus ()
Nic pro xantofobiky, arachnofobiky a obecenstvo, které by chtělo přeci jen něco více než pouze solidní tuctovou lynchovinu. A moje teorie "wo co gou a co sakra ti svinsky vobří totalitní pavouci a ztráta (sebe)identity"? To chtěl jen Villeneuve udělat radost Jonu Petersovi. ()
Tak tu máme zase jednou pořádnou kupu sraček vážení. Budiž tomu ke cti, že to má jen 90 minut. Zajímavý námět tu byl zpracován neskonale špatným způsobem. Furt tam hraje ponurá muzika, vše je šedé a bez jiskry a všichni čumí, jak kdyby jim ulítly včely. Jenže vůbec není vysvětleno proč. Všechny dialogy a interakce mezi postavami schválně vzbuzují pocit, že se děje něco shnilého nad naše chápání, ale ve finále se prostě děje úplný hovno. Odkazy na jakousi podivnou seanci o které se nedozvíme zhola nic působí už vyloženě lacině a pavouk na konci je totální fraška. Holt každý nemůže být Kubrickem a Villeneuve by se měl držet čistokrevných thrillerů, které mu jdou a netočit filosofické píčoviny o nesmrtelnosti chrousta. ()
Spíš než "chezush v diskusi" na to káplo tohle. Naštěstí jsem se předem nepodívala, kdo to natočil, jinak by to asi bylo přes slušný předsudkový filtr. ()
,,TO JE ŠÍLENÝ! VÁŠ HLAS JE STEJNÝ JAKO MŮJ! VIDĚL JSEM TŘI VAŠE FILMY… VYPADÁME ÚPLNĚ STEJNĚ...“ /// ,,Někdy máte nutkání, která nelze ovládat…“. Super obsazená (Gyllenhaal 2x), s Villeneuveovskou atmosférou, která má zmást pocity a zamaskovat budoucí chaos v hlavě, nudně zajímavá podívaná… – že to nejde k sobě? Tady jo. Navíc ten konec, ten dá všemu kurevskou tečku. KAŽDOU DALŠÍ PROJEKCÍ POCHOPÍTE VÍC… Zvláštně podivuhodný podobenství…., ale tolik času fakt nemám! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu ,,O Homem DUPLICADO“ ( The Double), kterou napsal v roce 2002 José Saramago, jsem nečetl. 2.) Baví mě filmy, po jejichž shlídnutí musím hledat vysvětlení (thx ,,Psema“). 3.) Thx za titule ,,DoubleJo“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
// Distribútor: A24 // Počet premietajúcich kín v USA: 120 // Otvárací Víkend v USA: $16,161 // ()
Hypnotický, hyperaktivní a sexuálně dráždivý thriller od Denisa Villenevueho. Jake Gyllenhaal se na tyhle role hodí perfektně, ten herec se stvořil pro žánr thriller! Ačkoli jsem měl z filmu obavy, tak mě film absolutně rozsekal, od 5 minuty vtáhl do děje a nenechal mě vydechnout až do konce. Neuvěřitelně nepředvídatelný, originální film s největším WTF koncem všech dob. Po přečtení jednoho článku ohledně filmu jsem se dozvěděl tolik zajímavých detailů, které jsem přehlédl, že druhá projekce je nutná! 80% ()
// Wait, what? edit: stále to nechápu, ale fakt, že nad tím doteď přemýšlím mě nutí zvednout hodnocení o kus vejš, Jake byl parádní a obě blond divy též. edit č.2: pavouci jsou svině and I finally got it. ()
Enemy považuji od Davida za bonbonek, který smlsnete během pěti minut a ani vám nepřijde, že šlo o trochu delší stopáž. Na konci na vás David vyplázne jazyk tak šibalsky šokujícím závěrem, že budete chvíli přemýšlet o tom, jestli je ta pointa tak dokonalá a nebo šílená. Jinak se servisem jsem byla nesmírně spokojená, jak co se soundtracku týká, tak i hereckými výkony v čele s Jakem. Teď už potřebuji jen ten louskáček na filmové ořechy tohoto typu. P.S. Já nevím jak vy, ale já se tomu konci musela smát :-) Ještě trochu popřemýšlím a možná to ještě zvednu. ()
Ne...ne...ne...ne !!! Prostě tohle ne!! Mám rád divné, obskurní, bizardní, netradiční, experimentální a wtf ujeté filmy. Ale tohle prostě ... ne. Nebavilo mě to, nesedlo mě to a ... prostě to je volovina. Pomalé vyprávění vám předkládá příběh o ničem, zápletka dala by se napsat na dva řádky (viz obsah filmu). Dva dvojníci se potkají a po tom, co se konečně potkají a nějak "dohodnou", což trvá skoro přes hodinu, tak uskuteční plán, který se jim vymkne z rukou ... ale jak?! WTF proč takhle tuctově?! Nejsme v 80. letech proboha ...!! Denisi, už se konečně prober a natoč něco pořádnýho!! Ty tvoje pomaloučký slátaniny s nudnou zápletkou i dějem mě fakt nebaví ... ale šanci Ti ještě dám. ()
Záběr po záběru chirurgicky promyšlený psychothriller vnímaný realitou a podvědomím, který musí divák vidět "třetím okem". Nadsmyslový film, při kterém v závěru pocítíte nůž v hlavě. ()
Temná atmosféra tohoto snad až přespříliš sofistikovaného dílka připomíná Mechanika, ovšem berliček upoutávajících diváckou pozornost je zde o poznání méně. Film dokáže být místy vtahující, ale čas od času si člověk pomyslí "to je vše?". Jake Gyllenhaal je skvělý, ale není divu, že mě film tolik nestrhnul, když k pochopení pointy (význam pavouků) jsem si musel přečíst na netu nějakou analýzu. :) Každopádně i tak velmi slušný polo-art k zamyšlení. 7/10 ()
Reklama