Réžia:
Nikolaj LebeděvKamera:
Ireneusz HartowiczHudba:
Eduard Nikolajevič ArtěmjevHrajú:
Danila Kozlovskij, Oleg Meňšikov, Darja Ekamasova, Světlana Ivanova, Boris Ščerbakov, Vladimir Meňšov, Valentin Smirnitskij, Alejandra Grepi, Götz Otto (viac)Obsahy(2)
Životný príbeh legendárneho hokejistu Valerija Charlamova od jeho detstva, kedy strávil nejaký čas v Španielsku, odkiaľ pochádzala jeho matka, cez vzostup kariéry a vzťah s trénerom Anatolijom Tarasovom, považovaným za otca sovietskeho hokeja, až po začiatok takzvanej Série storočia, ôsmich nezabudnuteľných zápasov, ktoré proti sebe zohrali najlepší hráči Kanady a ZSSR v roku 1972. (STV)
(viac)Recenzie (188)
Film som evidoval od vzniku, no az teraz som sa k nemu dostal. Cirou nahodou som pozeral TV program a citam: "Legenda 17, to je zname, to si pozriem znovu." Hned ako som prepol, som si uvedomil, ze to je ruske a teda som to este urcite nevidel. Ruskych filmov som videl max 10 a to ratam aj Mrazika. Az potom som si na CSFD pozrel, ze to je ten film, co som iba chcel vidiet. Film sa mi velmi pacil. Ma aj svoje nedostatky, ale u mna prevladaju pozitivne pocity. Pacilo sa mi ako vykreslovali vztahy medzi Charlamovom a matkou, trenerom, kockou. Pekne to previazali aj so zabermi samotnych zapasov. Tie boli pekne plynulo natocene. Pobavilo ma ako zobrazili Kanadanov. Sekery do ruk a mozu ist tazit. Pacila sa mi aj dejova linka so zlym komunistom, ktory si riesil svoje mindraky z trenera. Najviac ma vsak zaujal herecky vykon Mensikova, ktory bol fakt eňo ňuňo. Scena, kde stahuje muzstvo Zbornej z ladu pred samotnym Breznevom nemala chybu. ()
Vedle Výskoku je Legenda 17 další povedenou ruskou filmovou peckou ze sportovního prostředí. Tentokráte hokejového, v čele s ikonou a legendou sovětského hokeje, Vladimirem Charlamovem. Parádní vizuál, zajímavý příběh a napínavé hokejové zápasy - včetně toho s kanadskými profíky - s přehledem stačí na poctivé čtyři hvězdy. ()
Miluju hokej a miluju filmy podle skutečné události. Co z toho vyplývá? Že tento film je dělaný pro mě! Donutil mě mrknout na historie hokeje Ruska, která je vskutku vyjímečná. Výborné herecké výkony. Na Kanadu se teď budu dívat úplně jinak. Chtěl bych vidět skutečné zápasy, ale bohužel jsem se narodil do špatné doby. Za mě jednoznačně 5*. Povinně zkouknout, pokud máte rádi hokej! ()
au. trening boli. a v rusku kurva boli. za komance v rusku bolsoje boli. ()
A pak, že patos v klasickém výroku "to je takové americké", nemůže být v současné době s jednoslovní obměnou přenositelný na východ. Hokejisti = vojáci bojovali jednak na ledě proti soupeřům, ale snad ještě více proti systému, který z nich udělal univerzální vojáky s nadlidskou fyzičkou. To, co při tréninzích zažívali, si nedovede představit 99% současných sportovců. Tomuto příběhu více svědčí dokument s popisem tréninkových metod s rozborem profesionálů. Film je nemastný, neslaný, slabě vylouhovaný a co mi vadilo, je příliš nasládlý a od reality odkloněný do nechutně patetické roviny. Myslím, že geniální formace Michajlov - Petrov - Charlamov, ale zejména později Krutov, Larionov, Makarov, Fetisov, Kasatonov pod vedením Tichonova v 80. letech, by si zasloužily něco lepšího, už jen proto, že posunuly hranice lidských možnosti k nevídaných limitům. No, ale jakými prostředky! ____ Abych to uzavřel...Charlamov byl hokejový génius...podle celkové produktivity měl ke Gretzymu tak daleko jako legendární hráč Mario Lemieux či Sergej Makarov. Zbytek hokejových legend vysoká produktivní čísla dotahuje víceméně dlouhou kariérou - Gordie Howe, Ron Francis, Mark Messier. Škoda, že Jaromír Jágr mnoho času strávil mimo NHL, už by byl v celkových bodech na druhém místě - pokud zdraví, forma a angažmá v zámoří vydrží, tak v sezoně 2016/2017 to má jisté. ()
To nebyl hokej co predvadel na lede, to byl TANEC ! ()
Hodnotím viac spomienky na mladosť ako samotný film, ktorý je je ódou na ruských molodcov. Je to spravené tak gýčovito, až mi skoro slza vyhŕkla. Samozrejme som vtedy držal Kanaďanom a hlavne nasledujúcej generácii okolo Gretzkého. Tá séria proti mimozemšťanom zosobnením slávnej päťky Fetisov, Kasatonov, Makarov, Larionov a Krutov, kde sa každý z troch zápasov skončil 5:4 je podľa mňa vrchol hokeja. Tu sú slávni hráči NHL vykreslení ako bujaci, ktorých nakoniec skrotili vrtkí sovietski korčuliari. Za tie prestrihy na Tarasova a milých súdruhov som mal chuť dať odpad. Ale Charlamov si nakoniec tie 4 zaslúžil.. ()
Překvapivě neruský film. Takže pozitivum. ()
Rozhodně nejsem odborník na ruskou kinematografií, ale tohle byl určitě nejlepší ruský film, který jsem kdy viděl. Parádní atmosféra té doby, která se mi nejvíc líbila v části, kdy Charlamov hrával někde na východě SSSR. Jo téhda to byli opravdu skvělí hokejisti, i když vím že říct to za totality, tak bych u nás s tímhle názorem asi moc nepochodil. Ovšem pro politicky nezaujaté lidi to bylo zjevné i téhda. A to že Sověti dokázali uspět v Sérií století na kanadském ledě proti tomu nejlepšímu co Kanada měla, byl obrovský úspěch. Valerij Charlamov byl pro mně jednoznačně nejlepší sovětský hokejista všech dob. ()
Další ruský film, který bohužel staví a padá na klíše těch horších amerických filmů. Je rozkročen mezi Tarasovem, Charlamovem, sérií století a sovětským režimem, nejde do hloubky ani u jednoho z nich. Takže nevidíme ani biografii Charlamova (film končí po prvním zápase s Kanadou bez epilogu), ani autentické Tarasovovy tréninkové metody, ani nevypovídá o Sérii století (což bylo 8 zápasů). Místo toho nadbytečně řeší mnoho minut vztah Charlamova s matkou, přítelkyní a vymyšlenými postavami. BTW tehdejší kanadský výběr, co se vítězně vracel ze SSSR, jsme v Praze jako mistři světa málem porazili, chyběly jen 4 sekundy. https://www.youtube.com/watch?v=NSuc5aInhYw ()
Rusové byli nuceni naučit se žít v často nevlídných podmínkách a jejich neustálá nutnost dokázat přežít je to, co je žene kupředu.Oni jsou hrdí, ale ne na sebe. Jsou hrdí na svou vlast, na svůj národ, a v něm se cítí silní, v něm mají velké sebevědomí. Nechte si kecy o Sibiři a o gulacích, to jen taková "cena útěchy" pro méně schopné. Je to prostě v nich. A namlel si v historii hubu každý,kdo s tím nepočítal nebo to zlehčoval. Tak to prostě je. Ať se nám to líbí nebo ne. Ať se to snažíme shodit a zpochybnit..A ten film o tom je. Je udělaný skvěle a tvůrci dokonce nepotřebují v každém druhém záběru máchat rudou vlajkou divákovi před ksichtem. ()
Už v úvodních španělských pasáží z „hrátek s býky“ bylo jasně sděleno, že nepůjde o kdovíjakou filmařskou krasojízdu (opravdu, záběry malého Charlamova a řítících se býku na rok 2013 hodně mateřská škola). Každopádně i tak, co legenda 17 vypovídá o reprezentačním týmu Sovětského svazu, co vypovídá o samotném Charlamovovi, o Tarasovovi, o roce 1972 a vlastně o čemkoliv? Moc bohatýrské, moc patetické, moc soudružské………moc ruské. Herci nemají co hrát, např. postava trenéra Tarasova, tak to je mazec na entou. Přidejme tendenční pozadí, opomenutí několika zásadních událostí nebo absence Jardy Jágra (vtip) a je jasné, že Nagano se nekoná. ()
Tři a půl. Film má mnoho vad na kráse - historické nepřesnosti, zbytečné linky příběhu, Phil Esposito a jeho tlupa spoluhráčů homo erectus vyjíždějící na led nejspíš rovnou z jeskyně, scéna "gól v čase 59:59" a mohl bych pokračovat pár řádky. Ale jako hokejový fanda jsem si u toho vlasy neškubal, záběry ze hry zvládnuté, Tarasov a přiblížení jeho metod parádní a celkově příjemná záležitost. A Charlamov byl prostě borec :), nejlepší bruslař své doby http://www.youtube.com/watch?v=8U3vBFqpHGo http://www.youtube.com/watch?v=B83hzBVupXI ()
Nemám moc v lásce sportovní filmy. U sportu, kterejm moc nehovím, mi natočení něčeho, co v tom dotyčným sportu nedává smysl, ani tak nevadí. Problém přichází u sportu, o kterej se zajímám, takže jsem byl zvědavej, jak se rusové pochlapili u filmu o jejich hokejové legendě. Když si přečtete o Charlamovovi víc, zjistíte, že ve filmu jsou některý věcy úplně jinak, než byly ve skutečnosti. Ať se to týkalo osobního života, autonehody, nebo odvolání mužstva ze zápasu. To by mi ještě ani tak nevadilo, tvůrci si to prostě upravili podle svýho tak, aby to lidi víc chytlo, dělá se to takhle normálně. Takže to bylo asi 90 minut celkem koukatelný, včetně soukromí a tvrdejch tréninkovejch metod, který byly natočený výborně. Když ale došlo na ostrý zápasy, dost to začalo pokulhávat, ať už kvůli pokynům trenérů, chování některejch spoluhráčů, nebo diváků, to mi prostě vadí, to nemůžu odpustit, že je to natočený jak pro mongoly. Hlavní perla ale přišla v poslední půlhodině filmu, kdy sborna přijela na půdu nepřátelské Kanady, od té doby to bylo doslova nekoukatelný. Myslím, že každej, kdo hokej sleduje a poslední půlhodinu uvidí, mi dá za pravdu. Celkem jako velký zklamání mi přišlo i to, že když je to film o jedné velké legendě, lidi se vlastně ani nedozví, jak tragicky tenhle hokejista skončil a všechno se utne v okamžiku, kdy SSSR slavně porazí Kanadu a Charlamov si vyslouží uznání od kapitána soupeřovi reprezentace a jedou titulky. Hlavně teda kvůli posledním třiceti minutám musím s hodnocením dolů. ()
"Čím víc dřeš, tím víc po tobě šlapou!" Výborná režijní i kamerová práce. Tohle životopisné sportovní drama se povedlo. "Jmenuju se Charlamov, jasný?" ()
Ano, jistě mě hodně ovlivnilo to, že jsem hokejista. Ano, ovlivnilo mě i to, že mám rád obecně všechny sportovní filmy. Ano, viděl jsem film v kině v Rusku, kde byla atmosféra parádní. Rusové do sebe trochu šli, co se týká politiky, ale porád to bylo hodně zkreslený, v tý době tam byl trochu jinej bordel - i to bych přehlídnul. Akce na ledě samozřejmě přizpůsobený tomu, aby se na to mohli koukat všichni. Ale proč udělali z kanadskejch hokejistů tupý opice jsem nepochopil. Přes to všechno musím dát 5*. ()
Pamätám si, že ako malý som mal ich samolepky nalepené na skrinke a tie mená mi moc toho nehovorili. Vďaka tomuto ruskému filmu som sa ale dostal do obrazu. Charlamov s Tarasovom boli legendárne postavy sovietskej zbornej a nebyť ich, kto vie ako by ten hokej v tej dobe vyzeral.. Legendárna výhra 3:7 na pôde domácich javorových listov, bola asi silná facka pre namyslených profíkov z NHL.. samotný film ponúka široký záber na Charlamova, ktorý to ani zďaleka nemal lahké a prešiel si naozaj kľukatou cestou. Zaujímavo vykresľuje aj Tarasova, ktorý bol možno svojím spôsobom podivýn, ale isto, iste úspešný tréner.. 90% ()
Jo mě se to líbilo. Až na tu agitku nakonec (zlý kanadský hovada - i když ruku na srdce - oni pořád jsou hovada http://www.youtube.com/watch?v=NzyEJYznG5o) docela poutavý příběh o tom, že když chcete být nejlepší musíte makat dvakrát tolik jak všichni ostatní. Ruské zborné jsem zažil na vlastní oči jen konec a jako hokejového fanouška by mě zajímal celkový průběh zápasu, abych zjistil, co si tam rusáci přibarvili. Možná bych pak šel s hodnocením níž. Zdroj Wiki: Během Série století v roce 1972 se stal Valerij Charlamov spolu se svým týmovým spoluhráčem Vladislavem Treťjakem hvězdou hokejového světa. V Montrealu v Kanadě v prvním zápase z osmi v mezinárodní sérii proti nejlepším profesionálům z Kanady relativně neznámý Charlamov udivil kanadské fanoušky a jejich hvězdný hokejový tým svoji výbušnou rychlostí, hbitostí a sílou ve skórování. Charlamov byl vyhlášen nejužitečnějším hráčem zápasu poté, co vstřelil dva góly a dovedl svůj tým k vítězství, které zatřáslo základy kanadského profesionálního hokeje. Charlamov byl také nejtrestanějším sovětským hráčem Série, počet jeho minut převýšili pouze Kanaďané Bobby Clarke a J. P. Parise, který měl hádku s rozhodčím. V šestém zápase divoce bojované série sekl Kanaďan Clarke z týmu Philadelphia Flyers Charlamova po levém kotníku a způsobil mu zlomeninu. Ačkoliv Charlamov v šestém zápase statečně pokračoval, nebyl schopen hrát v sedmém zápase a v posledním zápase nebyl efektivní. Někteří pozorovatelé říkají, že toto zranění bylo klíčovým incidentem, který převrátil vyrovnanost série v kanadský prospěch, když otočili z 3:1. Komentátoři se domnívali, že neustálé sekání Charlamova bylo za účelem neutralizace jeho nebezpečí při skórování. O několik let později řekl John Ferguson Sr., asistent trenéra Kanady: "Zavolal jsem Clarka ke střídačce, podíval se na Charlamova a řekl: ´Myslím, že na kotníku potřebuje náplast´. Dvakrát jsem o tom nepřemýšlel. Bylo to My proti Nim. A Charlamov nás zabíjel. Myslím, že to někdo musel udělat." ()
Ty humpoláky co hráli kanaďany vzali kde? :-))) ()
Sice pěkné, jenže ... pár věcí je tam jinak, než je z historie známo, což vrhá stín na ten zbytek (jestli to tak vůbec bylo). A to je u životopisného filmu trochu problém. Váhal jsem mezi třema a čtyřma, ale díky dalším zajímavým pasážím z jeho života, které ve snímku chybí (film končí zbytečně brzo) zůstanu u pěkný trojky. ()
Reklama