Réžia:
Jordan MelamedKamera:
Nicholas HayHrajú:
Joseph Gordon-Levitt, Zooey Deschanel, Don Cheadle, Elden Henson, Cody Lightning, Michael Bacall, William Richert, Jamielyn Lippman, Van EppersonObsahy(1)
Po bitce se spolužákem, která končí padesáti stehy na hlavě, je Lyle Jensen odeslán na soukromou psychiatrickou kliniku pro mladistvé. Jeho návaly vzteku a agrese se začínají vymykat kontrole. V ústavu potkává zajímavou sbírku lidí: maniodepresivního Chada, nočními můrami sžíranou Tracy se sklony k sebezohavování, násilnického Mikea a zneužívaného Kennyho. Všichni jsou ztraceni v době plné nepochopení a neochoty naslouchat. Pokud si sami uvědomí užitečnost své existence, mají vyhráno. V hlavní roli uvidíme nadějnou hollywoodskou hvězdičku Josepha Gordona – Levitta. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (67)
Skvela drama z psychiatrickeho ustavu pre mladistvych. Velkym plusom su herecke vykony nielen hviezdneho osadenstva, ale aj totalne neznamych tvárí. Minusom je trochu protivna roztrasena kamera, ktora az prilis casto zabera hercov v detailoch. Reziser mal asi dojem, ze vdaka tomu bude film posobit civilnejsie a realistickejsie, ale na mna posobila rusivo. ()
,,NĚKDY SE TĚ BOJÍM. DÁVÁ TO SMYSL?“ … ,,JO, DOCELA DOST TO DÁVÁ SMYSL. TAKY SE NĚKDY BOJÍM SÁM SEBE.…“ /// Léčebna Nortwood, sbírka frajerů a frajerek s disociálním a agresivním chováním, agorafobií (ne vole, to není strach z traktorů…), automutilací… rozborka duší nemocnejch lidí a důkaz, že někteří lidé by mít děti neměli (za každou cenu!). Film plnej hledání smyslu života zvláštním způsobem, protože ONI vyjadřujou svý pocity jinak. Pohled na léčebnu drsnější jejich diagnosťáku, filmovej pokus o sondu, která je zakončená světlem na konci tunelu. Udivit by mohla hlavně ta realita. Ale takovej je život. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Proč rozbitejm agresivním magorům nepouštěj ,,doma“ Deftones. 2.) Kreslím takový ty vobrázky, na kterejch cesta končí v půlce. 3.) Thx za titule ,,Black cloud“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Psychiatrická léčebna, jakpak asi vypadá? Nikdy jsem v ní nebyl jinak než filmově a tak se mohu jen dohadovat, že Bláznivý se jí přiblížil více než naprostá většina jiných filmů. Divácky vděčné poruchy "Já jsem Napoleon", "Nás je tady v tom těle třicetdva", "Bojím se prodavačů párků v rohlíku" a "Právě mi to dělá víla Amálka" tady nikdo nezavřel, spokojit se musíme s nezvladatelnými výbuchy vzteku, obyčejnou agorafobií, patologickou apatií či násilnictvím, jež nejsou barevnou křídou populárně vysvětleny poučkami o zneužívání v mládí, nedostatku lásky a zamykáním ve skříni. Snaha po realismu zřetelně vystupuje i ve formálním pojetí. Ruční kamera strčená snímaným hercům do ksichtu evokuje prostředí, v němž chtě nechtě musíte žít s existencemi, které nejsou vždycky snesitelné a jinam než na ně, do zdi či kus za plot čumět nemůžete. Bezprostřední herectví, oddramatizování, kontaktní zvuk, poskytnutí pocitu, že léčba je běh na zatraceně dlouhou trať, terapeut s nalomeným idealismem - nejsme v HW, ale u nezávislých. SPOILER. Divím, že přišel happy end., velice decentní ovšem. Hlavní hrdina (byť všem postavám je věnována s ohledem na stopáž značná pozornost) si uvědomil, že léčbu potřebuje. KONEC SPOILERU. Slabé ****. ()
Velmi realisticky natočené drama o pár mladých lidech, kteří se dostali na jedno místo, aby se alespoň trochu vykřesali z těch ran, které jim přinesly různé životní okolnosti. Jsem o to víc zoufalejší a bezmocnější, protože je jasné, že takových mladých lidí jsou dnes mraky a v mnoha případech ta míra pomoci je minimální a někdy i ze strany mladých nechtěná. Ani na moment bych nechtěla být v situaci psychoterapeuta, který měl tuhle skupinu na starost. Ne jen, že to musí být neskutečně vyčerpávající, ale ani si nedovedu představit, že by pak přišel domů, uzamkl to ve své mysli a ani by nevzdechnul. Já osobně bych na jeho místě byla pak sama zralá na nějaké léčení. Atmosféra byla skličující od začátku až do výborně vypointovaného konce a nebýt té neustále sině kmitající kamery, která mě ty nervy drásala navíc, tak jdu výš. Vynikající herecké herecké výkony a výborný, silně aktuální film. "Co dává tvému životu smysl?" ()
Velmi dobře natočené drama z psychiatrické léčebny, kam je umístěna skupinka teenagerů, z nichž většina má problémy s neovládáním své agresivní stránky, stojí především na velmi kvalitních hereckých výkonech všech mladých herců a jejich černého vychovatele. O zbytek se postará samotné prostředí - to je vždycky zajímavé téma. Ale můžu vám říct, tomu blonďatému frackovi jsem měla chuť rozbít hubu taky. ()
Viděl jsem tady hodnocení a přečet jsem si několik nadšenejch komentářů, takže jsem od filmu čekal hodně. Ale výsledek mě dost zklamal. Ve cvokárně jsem teda ještě zavřenej nebyl, ale věřim tomu, že se tohle osazenstvo asi blížilo realitě podstatně víc, než různý legrační blázni a mimoni úplně odtržený od reality, který jsou obvykle ve filmech k vidění. Problém je v tom, že se v tom blázinci většinu času jaksi nic zajímavýho neděje. Všichni tam jen tak posedávaj nebo hrajou basketbal, občas si tam povídaj, křičej a několikrát si daj do držky. Abych filmu nekřivdil, tak uznávám, že sem tam se nějaký lepší momenty našly, ale na těch 100 minut jich tam bylo dost málo. Na filmu hodnotim pozitivně celkem zajímavou muziku a solidní herecký výkony. Naopak otřesná je jakoby dokumentární kamera. Podobně kvalitní videa točim starym mobilnim telefonem po 10 pivech. ()
Bláznivý působí velmi autenticky. Hlavně kvůli ruční kameře, jejíž roztřesenost diváka může sice na začátku mírně rušit, ale velmi rychle se na ni dá zvyknout (a postupně ji tak plně docenit). No a pak je tu jakási lidskost, které je snímek plný, a co se týče těch návalů vzteku (smutku, hořkosti, zoufalství), myslím, že není vůbec těžké je chápat a proniknout tak skrze ně k chráněncům ústavu (tedy nejen jim, ale i jejich dozoru). Postavy jsou veskrze sympatické a dobře zahrané (Zooey!), člověk jim fandí, aby překonali své démony, i když si uvědomuje, že je to běh na tu nejdelší trať (a někteří ji třeba ani nedoběhnou, že). Samotný konec někomu nemusí přijít úplně uvěřitelný, ale mně se líbil a mimo mi vůbec nepřišel. Za mě to budou silné 4*. „Tahle malba má své hranice. Končí tady, tady a tady.“ – „To mají všechny obrazy, a co? Vidíš jen to, co chceš vidět, o to tu jde.“ – „Ta cesta nikam nevede!“ ()
O tomto filmu jsem až dosud nevěděl, což považuji za velkou chybu, protože takto zajímavé drama si nezaslouží, abych ho já nebo jakýkoliv jiný filmový divák přehlížel. Tím hlavním aspektem, díky kterému je tento film tak úžasný a dokonalý, je samozřejmě kromě zajímavého děje a vynikajícího stylu snímání kamery, kdy chvílemi je film zabrán dokumentaristickou formou, samozřejmě výkon představitele hlavní role Josepha Gordona-Levitta. Tento mně velmi dlouho neznámý herec (poprvé jsem ho zaregistroval někdy před měsícem v jednom z dílů seriálu Zlatá sedmdesátá) předvádí na svůj věk naprosto brilantní herecký výkon a musím uznat, že jen díky němu je ten film tak kvalitní a povedený. Celkově tedy film vnímám jako velmi povedený, bez jakýchkoliv sebevětších kiksů a chyb, jako film, který si budu hodně dlouho pamatovat a který z paměti jen tak nevytěsním. A doufám, že jsem ho neviděl naposledy, protože ten zážitek stál opravdu za to. Uděluji pět hvězd. ()
Ale tak tohle nebylo vůbec špatné. Přesně pro tyhle filmy z prostředí psychiatrické léčebny mám slabost. Skupina mladých a narušených lidí, jejich vztahy, deprese, zoufalství, hroucení, vztek.. Člověk by si řekl, že ten vzorec viděl už ve filmech mnohokrát, ale ''dokumentární'' styl a ruční kamera, která mě ze začátku trochu rušila a rozptylovala, nakonec dala filmu realistický dojem a intenzivnější zážitek. A ''mosh pit'' scéna za doprovodu Deftones, mi udělala tu největší radost. ()
Viem si predstaviť, že pár ľudí môže unudiť sledovanie a analyzovanie depkoidno-manicko-schizoidných pacientov počas liečby. Mňa však ľudská psychika a myseľ fascinovali odjakživa a to nielen na plátne. To, že "Manic" je film ľudský a realistický sa mi páčilo najviac. Menej neurotickej kamery a bola by som spokojnejšia. ()
Miluju dramata. Miluju dramata z psychiatrického prostředí. Miluju drama z psychiatrického prostředí se skvělými postavami. Miluju dramata z psychiatrického prostředí se skvělými postavami zahranými super herci. A miluju Josepha Gordon-Levitta. ()
Pomalu se rozbíhající film, který postupně a značně nenápadně nabírá na tempu a síle. Zajímavý je už samotný vhled do pravidel života v blázinci, ale není to jen o psychických defetkech, nýbrž o životních hodnotách vůbec. Všechno dostávají o stupeň výš herecké výkony - bez výjimky všech. ()
Film o zlých spratcích, kteří jsou po právu zavření na psychině. Herecké výkony to táhnou nahoru, jenže to sráží otřesná kamera (FF typu), přičemž scénář ve smyslu žánru není taky nic extra. Průměr. 55% ()
Hledání sama sebe není nikdy snadné, kor když si sebou člověk nese nějaké závaží z mládí. Občas pomůže přátelství, občas láska. Přesto se tím musí každý člověk prokousat úplně sám. Film mi svou tématikou, scénářem a atmosférou připomíná "Dobrého Willa Huntinga" i když néní stejný. Každopádně nelituji že jsem tuhle věc shlédl. Za mě 80% ()
Milujem filmy z psychiatrie. Kopa uveriteľných problémov a emócií a vždy tam dajú nejakú peknú mladú herečku - presne môj typ - Tricia, Winona, Zooey... a ja tam vždycky chcem dojsť a starať sa o ňu. V skutočnosti zmiešané oddelenia pre obe pohlavia asi moc nebývajú, ale pri tých filmoch, ma skorej mrzí že nejsom dosť magor .. ()
Film si uchovám v pamäti najmä vďaka vynikajúcim hereckým výkonom a akciám i postavám primeranej kamere. Na druhej strane sa musím priznať, že som ho sledoval tak nezaujato, ako prírodopisný film o antilopách gnu, ktoré sú také nepríťažlivé, že ich tuším ani ľudia nelovia. Sympatický psychiater (Don Cheadle) tiež nemal ďaleko k depresiám z častých návratov jeho zverencov na kliniku. ()
Dvakrát som pri tomto filme zaspala, dávali ho strašne neskoro. Na tretí raz sa mi to už nepodarilo. Zaujímavá téma, výborne zahrané postavy ... Levitt a Deschanel nesklamali ... to čo som čakala, som aj dostala. Nič tuctové podľa mňa. Dlho som si ale zvykala na "roztrasenú" kameru. ()
Všichni máme velkou touhu žít, ale nikdo pořádně nevíme jak - a Lyle, Tracy, Kenny a Chad v tom tápou ještě mnohem, mnohem víc, proto ta nejistota i určitá provinilost, kterou čteme v jejich očích a která se společně se strachem ze života odráží v každé z výborně zahraných postav natolik, že nervní kamera byla mnohdy navíc a dost rušila. ()
Jednoznačne jeden z kategórie tých lepších a kvalitných filmov z prostredia psychiatrickej kliniky. Vynikajúci herci v ústredných roliach a trefný scenár mohli byť podporené lepšou kamerou - alternatíva a prehĺbenie dojmu sa nemusí rovnať hneď "parkinsonovský štýl". Ale inak veľmi dobrý a silný filmík, natočený bez príkras, priamo úmerne tomu, aké drsné to musí byť/je na psychiatrii. Tvorcovia veľmi pekne a elegantne kladú otázku, či to má celé vôbec vlastne zmysel a či to nie je "len" o tom, aby si každý niesol svoje bremeno, najlepšia ako sa len dá. Btw: tá "rozbíjačská" scéna za hudby Deftones mi výrazne evokovala staré zlaté časy blbnutia na M.Mansona s parťákom Wormboyom, kult!:))) ()
Vcelku ucházející drama natočené dokumentárním způsobem, ve kterém mně nejvíce zaujal Don Cheadle. A to je škoda, protože to ani nebyl jeden z pacientů :). Slabší 4 hvězdičky. ()
Reklama